LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
II (PAVASARIO) SESIJOS
VAKARINIO POSĖDŽIO NR. 65
STENOGRAMA

2013 m. birželio 18 d.

Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko pavaduotojas P. AUŠTREVIČIUS

PIRMININKAS (P. AUŠTREVIČIUS, LSF). Noriu paskelbti apie sesijos birželio 18 d. popietinio posėdžio pradžią. Aš tik noriu jus informuoti, kad tai yra 65-asis dabartinės kadencijos Seimo posėdis. Sveikinu visus dalyvaujančius, ir taip aktyviai. Tikiuosi, mūsų skaičius padidės, iki susirinks ir pradėsime svarstyti visus klausimus. Tai ką gi, kolegos, pradedame mūsų popietinį posėdį. (Gongas)
Daugelio kolegų pageidavimu skelbiamas neeilinis 65-ojo posėdžio registracijos procesas. Ką gi, kolegos, užsiregistravo vėlgi neeilinis 33 skaičius kolegų. Gera pradžia, kaip sakoma. Kolegos, pradedame mūsų posėdį ir mūsų darbotvarkę.

15.01 val.
Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos 2012 metų veiklos ataskaita

Taigi, 2-1a klausimas – Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos 2012 m. veiklos ataskaita. Maloniai kviečiu šios komisijos pirmininkę gerbiamąją D. Korsakaitę.
D. KORSAKAITĖ. Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji Seimo nariai, vadovaudamasi Energetikos įstatymo 8 straipsniu, pristatau jums Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos 2012 m. veiklos ataskaitą.
Komisija yra nacionalinė energetikos srities reguliavimo institucija pagal Europos Sąjungos teisės aktus. Kolegialiai valdomos ekonominio energetikos reguliavimo institucijos narius 5-erių metų kadencijai skiria Seimas Lietuvos Respublikos Prezidento teikimu. Ekonominio reguliavimo komisija veikia gamtinių dujų, elektros energetikos, šilumos ūkio, geriamojo vandens tiekimo, nuotekų tvarkymo sektoriuose, taip pat turi likutinę funkciją transporto sektoriuje. O komisijos uždavinius nustato devyni sektoriniai įstatymai. Komisijai suformuotų uždavinių pagrindinės kryptys yra konkurencijos aktyvinimas per skaidrių prognozuojamų veiklos sąlygų sektoriui formavimą, sektoriuje veikiančių subjektų veiklos efektyvumo didinimas per skatinamųjų ekonominio reguliavimo mechanizmų taikymą, vartotojų teisėtų interesų apsauga, integracija į Europos Sąjungos reguliavimo erdvę.
Organizacinė statistika. 2012 m. komisija parengė ir pateikė naujos redakcijos Šilumos ūkio įstatymo projektą, taip pat Suskystintų gamtinių dujų terminalo, Energetikos, energijos išteklių rinkos įstatymų pakeitimų projektus (tris). Taip pat tris Vyriausybės nutarimų projektus dėl kainodaros principų atskiruose sektoriuose ir teikė nemažai siūlymų dėl kitų institucijų suformuotų teisės aktų projektų. 2012 m. komisija priėmė 461 nutarimą, iš jų – 85 norminius teisės aktus, tvarkos aprašymus, taisykles, metodikas dėl sektoriaus veiklos sąlygų. Išnagrinėjo 872 vartotojų skundus, prašymus, ginčus. Vartotojai dėl komisijos sprendimų, atliktų 2012 m., galėjo sutaupyti 230 mln. Lt per vienus metus. 2010–2012 m. laikotarpiu komisijos sprendimai leido vartotojams sutaupyti 995 mln. Lt ir tai yra skirtumas tarp energetikos bendrovių pateikiamų paraiškų metinėms pajamoms ir komisijos priimamų sprendimų.
Pagal strateginio planavimo metodologiją nustatytas efekto kriterijus yra toks: vidutinio statistinio namų ūkio išlaidų dalis, tenkanti energetinėms paslaugoms įsigyti per metus procentais nuo vidutinio statistinio namų ūkio metinių disponuojamų pajamų, 2012 m. sudarė 11 %.
Gamtinių dujų sektoriuje komisija 2012 m. atliko metodinius pakeitimus ir įgalino nustatyti priedą prie perdavimo paslaugos, tarifą, skirtą suskystintų gamtinių dujų terminalo investiciniams darbams finansuoti. Per 2013 m. iš viso beveik 114 mln. Lt apimties komisija nustatė šių lėšų administravimo ir kontrolės tvarką, o jas surenka ir administruoja perdavimo sistemos operatorius. Suderinus SGDT prijungimo prie perdavimo sistemos procedūras ir įkainių nustatymo principus, priėmė kitus metodinius infrastruktūrinių paslaugų kainodaros srities sprendimus, užkertančius kelią operatoriaus veiklos riziką, nesusijusią tiesiogiai su reguliuojamų paslaugų teikimu, perkelti vartotojams. Parengė ir patvirtino nemažai dokumentų, nustatančių naudojimosi įvairiomis gamtinių dujų sistemomis ir paslaugomis tvarką, kaip antai skirstymo operatoriaus atitikties programą, reikalavimų naudojimosi perdavimo ir skirstymo sistemomis taisykles, naudojimosi terminalu taisykles, naudojimosi gavybos tinklais, dujų laikymo saugyklose, vamzdynuose paslaugomis aprašus.
2012 m. buvo įsibėgėta su Trečiojo paketo nuostatų veiklos atskyrimo dujų srityje įgyvendinimu. Birželio mėnesį komisija suderino atskyrimo planą, spalį – investicijų projektą, 2013 m. vasarį – atskyrimo sąlygas ir artimiausias laukiamas įvykis visiškas būsimojo perdavimo sistemos operatoriaus funkcinis, teisinis, organizacinis atskyrimas nuo bendrovės „Lietuvos dujos“ iki liepos 31 d., na, o galutinis nuosavybės atskyrimo įgyvendinimo terminas yra 2014 m. spalio 31 d.
Infrastruktūros srityje komisija vykdo reguliavimą šešių ūkio subjektų atžvilgiu. 2013 m. yra paskutiniai penkiamečio „Lietuvos dujų“ kainų galiojimo laikotarpio metai. Taigi 2012 m. buvo suvestas, vaizdžiai tariant, balansas ir darytas, kad 2013 m. būtų uždarytas reguliavimo laikotarpis užtikrinant, kad investicijų grąža per visą bazinių kainų laikotarpį neviršytų suplanuoto rodiklio. Atkreipsiu dėmesį, kad infrastruktūros paslaugų kainoms nustatyti naudojama neperkainoto turto vertė, o gamtinių dujų, kaip produkto, kainos yra nereguliuojamos.
2013 m. bus nustatomos ilgalaikės infrastruktūros paslaugų kainos, galiosiančios 2014–2019 m. laikotarpiu. Nauju laikotarpiu nelaukiami ženklūs šių paslaugų sąnaudų ir kainų pokyčiai. Šiuo metu abi infrastruktūrinės paslaugos sudaro 223 Lt tūkstančiui kubinių metrų, SGDT priedą sudaro 37,5. Artimiausiais metais SGDT priedas investicijoms finansuoti bus mažesnis. Galimos korekcijos dėl tiekimo saugumo sudedamosios, susijusios su SGDT eksploatacija, ir taip pat informuoju, kad šiuo metu vyksta teisminis procesas dėl SGDT priedo, kurio rezultatai bus labai svarbūs, užtikrinant terminalo finansavimą. 2012 m. gamtines dujas importavo penki asmenys, vidutinė gamtinių dujų kaina siekė 1 tūkst. 312 Lt tūkstančiui kubų. Gamtinių dujų suvartojimas šalyje nuosekliai mažėja. 2013 m. planuojami 3 mlrd. kubų. Komisija kas ketvirtį skelbia ketvirtines ekonominės stebėsenos ataskaitas.
Šiais metais pabaigsime įgyvendinti pertvarkytą apskaitos metodiką, garantuosiančią didmeninių infrastruktūrinių paslaugų kainodaros nediskriminacinę praktiką. Turėtume suderinti 10 metų tinklo plėtros planą, atitinkantį NSG, Lietuvos nacionalinę strategiją, ir Lietuvos infrastruktūros naudotojų poreikius. Taip pat kaštų naudos analizę išmaniųjų apskaitos prietaisų srityje ir 2014 m. baigsime formuoti perdavimo kaštų modelį, inkorporuojantį visus įėjimo–išėjimo taškus sistemoje, įskaitant Klaipėdos terminalą, Lenkijos (…), Latvijos jungtį ir Baltarusijos jungtį.
Elektros energetikos sektoriuje komisija parengė ir patvirtino elektros energijos kainos rezervinės galios užtikrinimo paslaugų kainų nustatymo metodiką, skirtą gamintojams, kurie yra reguliuojami (tokių yra mažuma), parengė, patvirtino sisteminių paslaugų kainos nustatymo metodiką, priėmė sprendimus, užtikrinančius, kad operatoriaus veiklos rizika, nesusijusi su reguliuojamom paslaugom, nebūtų perkelta vartotojams, taip pat sugriežtino kokybės techninius reikalavimus, pakeitė atsinaujinančių energetikos išteklių tarifų nustatymo metodiką pagal įstatymų pakeitimus.
2012 m. vykdomas elektros tinklų atskyrimas pagal Trečiojo paketo reikalavimus. Kovo mėnesį komisija konstatavo, kad perdavimo sistemos ir skirstymo sistemos operatoriai pažeidė įpareigojimą atskirti atitinkamas veiklas nuo kitų veiklų ir komercinių interesų ir įpareigojo atlikti būtinus veiksmus. Skirstymo sistemos operatoriaus tinkamas atskyrimas buvo konstatuotas netrukus, liepos mėnesį. Komisija vykdo nuolatinę stebėseną, ar nėra pasikeitusių aplinkybių skirstymo operatoriaus atitikties reikalavimams. Perdavimo sistemos operatoriaus atskyrimo klausimu po ilgų diskusijų komisija preliminarų sprendimą priėmė 2013 m. balandžio mėn. Šis sprendimas, teigiamas sprendimas, yra notifikuotas Europos Komisijai, kuri dar turi pateikti savo išvadą dėl atskyrimo tinkamumo ir galimybių sertifikuoti perdavimo sistemos operatorių. Visais atvejais komisija vykdo stebėseną dėl galimų aplinkybių pasikeitimo. Taip pat 2012 m. komisija suderino dešimties metų perdavimo sistemos operatoriaus infrastruktūros plėtros planą, numatantį virš 3 mlrd. Lt apimties investicijas dešimties metų laikotarpiui. Tinklų srityje komisija vykdo 7 ūkio subjektų reguliavimą. 2012 m. buvo tęsiamas reguliavimo laikotarpis, kainos kito neženkliai. 2013 m. rudenį bus priimami sprendimai, subalansuojantys viso reguliacinio laikotarpio sąnaudas, pajamas ir planuotą investicijų grąžą. Pažymėsiu, kad tinklų ir sisteminės paslaugos sudaro 29 % galutinės elektros energijos kainos, ir gretutinis reguliatoriaus uždavinys tinklų srityje yra užtikrinti nediskriminacines sąlygas naudotis tinklais ir kryžminių subsidijų tarp atskirų vartotojų grupių nebuvimą.
2010 m. pradėtas, 2011 m., 2012 m. ir ateityje, tikiuosi, bus vykdomas toliau griežtas ir atskaitingas VIAP biudžetavimas ir lėšų panaudojimo kontrolė atsižvelgiant į Vyriausybės nustatytus įpareigojimus. 2013 m. VIAP teigiamas pinigų srautas sudarys 863 mln. Lt, arba 9,38 ct galutinės kilovatvalandės kainos. Elektros infrastruktūros paslaugų kainoms nustatyti taip pat naudojama neperkainota ilgalaikio turto vertė, elektros energijos, kaip produkto, kainos yra nereguliuojamos. 2014 m. rudenį bus nustatomos naujos ilgalaikės kainos 2015–2020 m. laikotarpiui. (Triukšmas salėje) Šalies suvartojimo…
PIRMININKAS. Aš atsiprašau, pirmininke. Matyt, vyrai aptarinėja būsimojo šildymo sezono kainas. Aš kreipčiausi į Darbo partijos frakcijos galiorką. Kolegos! Aktuali tema. Atsiprašau, pirmininke.
D. KORSAKAITĖ. 2012 m. pradėti organizuoti aukcionai atsinaujinančios energetikos vystytojams įgalina sumažinti VIAP lėšomis finansuojamų projektų naštą. Pavyzdžiui, aukcionuose laimėti tarifai vėjo jėgainėms yra 24,5, biomasės – 33,5, o iškastinį kurą naudojančios jėgainės subsidijuojamos nuo 32,6 iki 49 ct. Elektros srityje artimiausi darbai yra (pagal 19 straipsnį) elektros energetikos sistemos patikimumo vertinimo ataskaita, gamybos rinkos tyrimas, ilgojo laikotarpio vidutinių ribinių sąnaudų modelio formavimas ir tinklų kainodaros adaptavimas operatoriams, taip pat 10 metų plėtros plano įgyvendinimo stebėsena.
Šilumos ūkio sektoriuje 2012 m. komisija parengė ir pateikė Šilumos ūkio įstatymo pakeitimo naujos redakcijos projektą, taip pat priėmė naujos kainų nustatymo metodikos sprendimą ir ženkliai koregavo šilumos supirkimo iš nepriklausomų šilumos gamintojų tvarką ir sąlygas, reaguodama į rinkoje kylančius klausimus, nustatydama prioritetus, reikalavimus, aukcionų tvarką ir kita. Ir vienas paskutiniųjų sprendimų – sumažintos kainų lubos tiems nepriklausomiems šilumos gamintojams, kurie yra subsidijuoti Europos Sąjungos ar kitomis lėšomis.
Komisija taip pat teikia Energijos išteklių rinkos įstatymo pakeitimo projektą, siūlydama nustatyti privalomų išteklių įsigijimą per biržą reguliuojamiems asmenims. Reguliavimas vykdomas 61 asmens atžvilgiu. 2012 m. nustatyta 17 bazinių kainų, perskaičiuota 31 kaina ir 16 vienašališkų sprendimų, suderinta 200 mln. investicijų. Taip noriu atkreipti dėmesį, kad naujoji kainų nustatymo metodika lemia reikšmingus reguliavimo apskaitos pokyčius, sudaro motyvaciją naudoti biokuro biržos mechanizmą, suvienodina grąžos nustatymo principus ir užtikrina nediskriminacinį didmeninių paslaugų kainodaros formavimą, nustato naujus informacijos atskleidimo įpareigojimus. Ateinantį 2013–2014 m. šildymo sezoną vidutinė statistinė kaina sudarys 24 ct už kilovatvalandę, tai yra sumažės 6,6 %. Vertinant pagal individualias savivaldybes, nuo minus 14,5 Anykščiuose iki plius 6 % Molėtuose. Absoliučiąja reikšme išlieka didžiuliai skirtumai tarp savivaldybių. Pavyzdys: 31 ct be PVM Nemenčinės, „Nemėžio komunalininko“ teritorijose, iki 17 ct Širvintose, Ignalinoje. Akivaizdu, kad pagal vienas ir tas pačias kainodaros ir kitas teisines taisykles kainos savivaldybėse skiriasi du kartus.
Išvada tokia: padaryti kokybiški investiciniai sprendimai, ypač panaudojant racionalius finansavimo šaltinius, kuria ilgalaikę vertę, todėl yra labai reikalingi teisiniai sisteminiai investicinių procesų pokyčiai, kad būtų pakeista šilumos įmonių ekonomika.
Vienas iš būdų keisti sektoriaus būklę yra konkurencija kur įmanoma ir kiek įmanoma. Kuro srityje konkurenciją vertinčiau tokiais įverčiais. 2012 m. visai šilumai gaminti naudota 26 % biomasės ir keitimas dujų biomase nuosekliai vyksta mažuose miestuose. 22 miestuose biomasę sudaro daugiau kaip 50 % viso kuro. Biokurą sektoriui tiekia 80 tiekėjų, tačiau koncentracija didelė, ir pirmą sykį komisija kompetentingų institucijų dėmesį į nereguliuojamoje biokuro rinkoje susiformuojantį dominavimą atkreipė dar 2010 m. gegužės mėnesį.
Vienas naujausių komisijos sprendimų – tai neutralus biokuro kainos vertinimas litais už megavatvalandę, atsisakant skaidymo į smulkesnę nomenklatūrą ir skatinant konkurenciją šilumine verte. Komisija skelbia biokuro rinkos apžvalgas kas ketvirtį ir konstatuoja ilgalaikes tendencijas.
Gamybos srityje įverčiai tokie. 2012 m. 23 nepriklausomi šilumos gamintojai, iš jų 10 reguliuojamų, pardavė 24 %, arba beveik 2 teravatvalandes, viso realizuoto šilumos kiekio. Didžiausia koncentracija Klaipėdoje, Kaune dėl istoriškai žinomo sprendimo, taip pat Telšių apskrityje, Panevėžio apskrityje. Norėčiau atkreipti dėmesį į Klaipėdoje susiformavusias gamybos kainas. Lapkritį – 17,8, birželį – 9,45 ct. Ir apibendrinti, kad gamybos kaina sistemoje priklauso nuo to, kokią dalį sistemos užima naujieji nepriklausomi gamintojai. Tarkime, Klaipėdoje 37, Kaune viso labo – 3 %. Komisija kas ketvirtį skelbia šio segmento stebėsenos ataskaitas, kurios didina konkurencinį spaudimą per informaciją.
O mažmeninėje srityje tai yra klausimas, laukiantis išsamių diskusijų kada nors perspektyvoje. Mes jį siūlėme savo įstatymo projekte, ir tai logiškai užbaigtų šilumos ūkio vertės grandinės skaidymą, suteikiant maksimalias ir kompleksines spendimų teises vartotojams būti savo nuosavybės tikraisiais šeimininkais. Artimiausi darbai – CŠT mokymai reguliavimo apskaitos srityje, 2014 m. bazinės kainos pagal naują metodiką, 2013–2014 m. sandūroje naudojimosi tinklais sąvadas pagal naują įstatymo pakeitimo projektą ir rengiamas nuostolių tinkluose ribų nustatymo modelis.
Geriamojo vandens tiekimo, nuotekų tvarkymo sektorius. 2011 m. buvo priimta nauja kainų nustatymo metodika ir specifinės taršos skaičiavimo aprašas. 75 reguliuojamieji, tiekiantys 98 % vandens, 20 asmenų 2012 m. suderintos kainos. Šiais metais parengsime ataskaitą ir pristatysime dėl prognozių ES lėšomis finansuojamų investicijų poveikio kainą visai šaliai ir atskiroms savivaldybėms.
Ir baigdama pasakysiu, kad esame įgyvendinanti institucija, esame ir būsime ramstis valstybei siekiant aiškiai suformuluotų įteisintų ir skaidrių tikslų. Žinomos informacijos atskleidimas apie (…) sektoriuje vykstančius ekonominius reiškinius. Finansinių rezultatų įtaką suprantame kaip pareigą ir ateityje mūsų skelbiama informacija bus tiek pat objektyvi ir gausi. Ir stiprus reguliatorius – tai valstybės svertas, išlyginantis galių disbalansą tarp įvairių rinkos veikėjų. Todėl pagal įstatymo leidėjo suteiktus įgaliojimus kursime ir toliau tęsdami pradėtus darbus stabilią prognozuojamą investicinę aplinką, būsime skaidrių konkurencinių procesų katalizatorius. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju komisijos pirmininkei už pranešimą, pristatymą. Jūsų nori paklausti net 14 Seimo narių. Kolegos, 15 min. apsiribosime klausimams ir atsakymams. Primenu, klausimui – minutė, atsakymui – 2 min.
Pirmasis klausia B. Pauža. Ruošiasi A. Dumbrava. Prašom, kolega.
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamoji pranešėja, mane domina toks momentas ir jūsų nuomonė. Prašom pasakyti dėl namų šilumos punktų priežiūros perdavimo gyventojams iš šilumos tiekėjų. Finansiškai kas gi čia laimėjo, nes, gyventojų ir bendrijų nuomone, jie finansiškai pralaimėjo? Prašom pasakyti, kokia jūsų nuomonė.
D. KORSAKAITĖ. Iki šio įstatymo pakeitimo šilumos punktais rūpinosi šilumos tiekėjas, ir visos sąnaudos, kurios buvo susijusios su šilumos punktų eksploatavimu, taip pat investiciniai poreikiai buvo dengiami per šilumos tarifą ir apskaitomi pagal klasikinę reguliavimo tvarką. Perdavus gyventojams šilumos punktus, gyventojai, be jokios abejonės, įgijo kur kas didesnes galimybes kontroliuoti šilumos suvartojimą savo daugiabučiame ar kitame pastate, taip pat patys savarankiškai priimti sprendimus, kada, kokiomis apimtimis bus investuojama į šilumos punktus ir kokia tvarka bus paskirstomi kaštai tarp namo bendrasavininkių.
PIRMININKAS. Klausia A. Dumbrava. Salėje jo nematau. Tuomet – B. Vėsaitė. Ruošiasi V. M. Čigriejienė.
B. VĖSAITĖ (LSDPF). Gerbiamoji Diana, skausmingiausia Lietuvos gyventojams yra sumokėti už šilumą, o daugiausia centralizuotos šilumos vartotojų yra didžiuosiuose Lietuvos miestuose – Vilniuje ir Kaune. Kauno gyventojai už šilumą mokėjo didžiausią kainą iš visų didžiųjų Lietuvos miestų. Atsiradus keliems privatiems šilumos tiekėjams, gaminantiems šilumą iš biokuro, padėtis bemaž nepasikeitė. Šiluma tiekiama 1 ar 2 ct pigiau už šilumą, centralizuotai tiekiamą iš termofikacinės, ir atsipirkimas yra dveji metai. Ar subsidijuojama šilumos iš biomasės kaina apskritai nediskredituoja šilumos gamybos iš jos ir ar čia nėra reguliuotojo vaidmens?
D. KORSAKAITĖ. Ačiū. Atsakysiu. Kaune yra specifinė situacija ta prasme, kad nepriklausomi šilumos gamintojai, tie naujieji, mažieji gamintojai, užima 3 % rinkos. Pačią didžiąją rinkos dalį užima Kauno termofikacinė elektrinė, šiek tiek – „Kauno energija“. Tarp tų mažųjų, kurie užima 3 % rinkos… Turbūt reikėtų sutikti, kad, nepaisant to, kokia maža bus tų nepriklausomų gamintojų kaina, sisteminei kainai poveikis bus itin mažas.
Tačiau klausimas turbūt kreipiamas ta prasme, ar tie, kurie gavo ES paramą, neturėtų turėti mažesnių pardavimo į centralizuotą sistemą kainų, palyginti su tais, kurie negavo subsidijuotos paramos. Atsakymas yra toks, kad komisija yra priėmusi sprendimą ir nustačiusi, kad tokiems subsidijuotiems gamintojams kainų lubos yra kur kas žemesnės negu įprastos lyginamosios sąnaudos, palyginti atsipirkimo terminą su tų nepriklausomų gamintojų, kurie yra negavę subsidijų. Jeigu kalbėtume skaičiais, tie, kurie negavo subsidijų, šiandien Kaune pardavinėja po 17 ct, tie, kurie bus gavę subsidijas, pardavinės po 14 ct šildymo sezono metu. Atsipirkimo laikotarpis – šešeri metai.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia V. M. Čigriejienė. Ruošiasi K. Kuzminskas.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamoji pranešėja, norėčiau sužinoti, kokiais principais ir kriterijais vadovaujatės nustatydami atskirų energetikos sektorių skaidrumą ir kainodaros principus? Ačiū.
D. KORSAKAITĖ. Kertiniai principai yra užfiksuoti mūsų įstatymuose. Jeigu kalbėtume tokia knygine prasme, tai čia yra kaštai plius reguliavimas. Tie kaštai plius reguliavimas yra labai aiškiai įtraukti į visus energetinius įstatymus. Tai reiškia, kad komisija, finansuodama kitų metų arba, kaip šilumos ir vandens sektoriams, penkerių metų, trejų metų operatoriaus sąnaudas, nustato, kiek jis turėtų patirti sąnaudų ne daugiau negu kažkoks litų skaičius, taip pat nustato, kokį kiekvienas operatorius turi turėti efektyvumo laipsnį ar lygį, pavyzdžiui, darbuotojų – ne daugiau negu, vidutinis darbo užmokestis – ne daugiau negu, nuostoliai šilumos tinklų – ne daugiau negu ir t. t., suskaičiuojama ir investicijų grąžos norma arba pelnas yra pridedami prie suskaičiuotų sąnaudų. Tuomet visa šita suma yra padalijama iš planuojamo realizuoti paslaugų skaičiaus pagal kiekvieną sektorių atskirai ir, jeigu yra nukrypstama nuo prognozuoto pagal sprendimus realizuotinų paslaugų skaičiaus, tuomet kitais metais yra daromos korekcijos, kad bendra ilgalaikio – penkerių ar trejų metų – laikotarpio sąnaudų plius investicijų grąžos suma nesiskirtų nuo suplanuotos, kad nebūtų investicijų grąža didesnė, negu buvo suplanuota. Jeigu atsitinka, kad investicijų grąža didesnė, tai yra nubraukiama be diskusijų.
PIRMININKAS. Kviečiu klausti K. Kuzminską. Ruošiasi K. Starkevičius.
K. KUZMINSKAS (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamoji pirmininke, kai mes Ekonomikos komitete svarstėme šį klausimą, dabar gyventojai išsako nuomonę, kad komisija galbūt pateikia, jie taip galvoja, ir mes galvojame, tik statistinius duomenis savotiškai. Jūs konstatuojate tą kainą, kurią pasako dujų ūkis, elektros tinklai, šilumos ūkis. Jūs paneikite visa tai ir pasakykite, kiek jūs atkovojate, sumažinate kainas Lietuvos gyventojams? Ačiū.
D. KORSAKAITĖ. Ačiū. Iš pradžių aš pradėsiu nuo konkrečių skaičių. 2010 m. sprendimai dėl 2011 m. leido vartotojams sutaupyti 458 mln. Lt. Toks yra skirtumas tarp paraiškų ir sprendimų. 2012 m. rezultatai yra 230 mln. Lt. 307 mln. Lt yra 2011 m. rezultatas. Tokie yra skirtumai ir tiek vartotojai sumokėtų, jeigu mūsų nebūtų.
Tačiau dalis tiesos jūsų pasakyme ir klausime yra. Ta dalis tiesos yra susijusi su tuo, kad šiuo metu energetikos sektoriuje yra išskaidytos atsakomybės dėl investicinių sprendimų. Kaina yra ne kas kita kaip funkcija nuo investicijos. Tokiu atveju, kai kitos institucijos priima investicinius sprendimus, o mes patikriname, ar tas investicinis sprendimas… nekvestionuodami jo turinio, kvestionuojame jo kainą. Tai suprantama, kad tam tikra prasme mes ir esame šitos dalies statistai. Mes manome, kad reikėtų diskutuoti. Reikėtų galvoti, ar atsakomybių dėl investicijų išskaidymas tikrai yra efektyvus būdas valdyti energetikos sektoriaus ekonomiką ir energetikos sektoriaus sąnaudas.
PIRMININKAS. Klausia K. Starkevičius. Ruošiasi M. Zasčiurinskas.
K. STARKEVIČIUS (TS-LKDF). Atsinaujinanti energetika. Iš tikrųjų daug projektų – ir vėjas, ir saulė. Buvo nustatyta saulės energijos supirkimo kaina, galima sakyti, Vakarų Europos šalių lygio, netgi didesnė už jų. Vis dėlto tą kainą nustatė jūsų organizacija. Po to, kai kilo triukšmas, jūs ją peržiūrėjote ir sumažinote. Kodėl taip atsitiko, kad nustatėte didelę kainą? Verslininkai investavo, tikėjosi, aišku, fantastinio greito pelno ir staiga toks smūgis ir jiems, ir kartu jūsų požiūrio pasikeitimas.
Ir dar vienas klausimas, kad ateityje tokių klaidų nebūtų. Dabar daug diskutuojama dėl atsinaujinančių energetikos šaltinių. Tai kuro birža, drožlės ir atsinaujinantys energetikos šaltiniai iš medienos. Šiuo metu, mano manymu, modelis, kuris kuriamas, ta birža irgi niekaip nesukuriama, taip pat bus neefektyvūs. Jūs tiesiog paanalizuokite mūsų, ūkininkų, istoriją, grūdų kainos istoriją, pasaulines kainas, kaip mes ten dirbame toje rinkoje, ir pabandykite pritaikyti tą modelį kuro kainoms. Tada pradings kuro tiekimo monopoliai, atsiras ir galimybė ūkininkams patiekti nedidelį kiekį kuro. Ką jūs apie tai galvojate? Čia du klausimai.
D. KORSAKAITĖ. Ačiū. Dėl atsinaujinančios energetikos tarifo. Formulė, kaip yra skaičiuojami atsinaujinančios energetikos tarifai, yra užfiksuota labai aiškiai, be jokių interpretacijų, Atsinaujinančių energetikos išteklių įstatyme. Kai buvo nustatoma kaina 2012 m., tuomet ta kaina visiškai atitiko Europos Sąjungos šalyse taikomą kainą. Tuomet, be abejo, niekas nesitikėjo tokio drastiško ir tokio didelio technologijų pigimo, koks įvyko 2012 m. antrajame pusmetyje.
Ir ne veltui dabar Europos Sąjungos institucijose yra diskutuojama apie tai, kad reikėtų imtis priemonių prieš žinomos šalies įvežamas technologijas, kurios ir sudarė tokį didelį atotrūkį. Vis dėlto aš turiu pasakyti, kad kai buvo rengiamas Atsinaujinančių energetikos išteklių įstatymas, mes matėme ir teikėme pastabas, kad bus labai didelių skylių, labai fantastiškos sąlygos yra planuojamos atsinaujinančios energetikos vystytojams, jos taip pat sudarė tuos didžiulius, dabar nerealizuotus lūkesčius, kaip antai, dveji metai tarp gamybos plėtros leidimo išdavimo ir gamybos leidimo, o tai sudarė sąlygas pasinaudoti pingančiomis technologijomis. Jėgainės sąvokos sąsajumas su fiziniu objektu, bet ne su ekonominiu objektu sudarė sąlygas skaidyti sklypus ir tiesiog vos ne per vieną laidą, kabelį prijungti tam pačiam asmeniui priklausomas, bet deklaruoti kaip visiškai atskiras elektrines. Ir kiti dalykai. Tarkime, nemokamas mažųjų įjungimas, nesvarbu, kurioje vietoje yra įsteigta mažoji jėgainė, nors ir kažkiek kilometrų nuo tinklų. Tai į tokius dalykus buvo atkreiptas dėmesys. Be abejo, sprendimas buvo priimtas toks, koks priimtas.
2011 metų ataskaitoje, taip pat ir tinklalapyje, mes skelbėme, kiek kainuos visa šita atsinaujinanti energetika vartotojams iki 2020 metų, ir nėra ko čia slėpti. Mūsų paskaičiavimai buvo ir jie, žinoma, dokumentuoti, užfiksuoti – 800 mln. VIAP’ų per metus 2020 m., neskaitant mažųjų energetikos plėtotojų. Na, nežinau, man atrodo, gal reikėjo kažkaip atsižvelgti į tuos siūlymus ekspertų, nepretenduojančių būti sprendimo priėmėjais, bet pažįstant rinką to buvo galima tikėtis.
Dėl biržos. Iš tiesų aš jau trupučiuką buvau užsiminusi. Kai mes darėme specializuotą tyrimą, tai konstatavome, kad pagrindinis kliuvinys įeiti į rinką mažesniems biokuro gamintojams yra ilgalaikės sutartys, kurios nustato, kad (…) reguliuojamas tiekėjas kelerius metus, ar penkerius, ar dešimt metų, iš vieno šaltinio perka biokurą už nefiksuotą kainą. Nežinia, kaip tos sutartys buvo sudarytos, ir t. t.
PIRMININKAS. Atsakymui dvi minutės…
D. KORSAKAITĖ. Todėl mes siūlome, kad būtų aktyviau naudojama biokuro birža, nes ne veltui ta biokuro birža buvo sukurta, ir pradėti reikėtų nuo reguliuojamų asmenų. Kainos būtų formuojamos skaidriau, nesiimant atsakomybės teigti, kad tai iš tiesų būtų pigiau. Tačiau yra mechanizmų, kurie galėtų, tarkime, užtikrinti naudojant kainų lubas tarptautinėse palyginamosiose rinkose arba kitais būdais, ir, matyt, tiesiog turint tą mechanizmą būtų apmaudu jo neišnaudoti. Tai aš tikiuosi, kad vis tiek ateis diena, kai bus svarstomas tas privalomas supirkimas, privalomas biokuro biržos naudojimas. Jūsų pasiūlymu pasidomėti žemės ūkio produkcijos prekyba ir reguliavimu mes būtinai pasinaudosime, labai už jį ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju. Aš tik primenu pranešėjai, kad atsakymui – tik dvi minutės.
Gerbiamieji kolegos, vasarą, matyt, nepopuliaru kalbėti apie energetikos kainas, aš sutinku. Bet ir 2013 metais bus Kalėdos ir sniego, tai aš siūlyčiau pažvelgti į perspektyvą. Nerimauja M. Zasčiurinskas. Ruošiasi V. A. Matulevičius.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Dėkui, gerbiamasis pirmininke. Žinote, gerbiamoji kolege, jeigu Lietuva būtų Vilnius, tai būtų viskas gerai. Ir Vilniui nustatomos energetikos kainos tikriausiai būtų tinkamos. Bet Lietuva – tai ne Vilnius. Lietuva pagal skurdo rodiklius užima paskutines vietas tarp Europos Sąjungos valstybių – antra trečia vieta nuo galo. Pavyzdžiui, kalbėti apie energetiką, kaip pirmininkas sakė, yra išties labai skaudu.
 Taigi, kolegos, kalbėti nejaučiant to konteksto, kad Lietuva yra viena iš skurdžiausių valstybių Europos Sąjungoje, ypač jos regionai, būtų neteisinga. Pas mus, Lietuvoj, susidaro tokia kainodara, kad didžiausią dalį šeimos biudžeto pajamų šeimos skiria energetiniams poreikiams. Kas yra dar įdomiau, kad energetikos įmonių pelnai yra gana dideli. Šeimos biudžetai – skurdūs, o pelnas!.. Pelnas toks, kad jau nesugeba paslėpti visų savo prabangos išlaidų, kurias dar sugeba įtraukti į savikainą.
Mano klausimas toks. Kaip, sakykite, jūs, jūsų tarnyba, atstovaudama Lietuvos žmonėms, tvirtina tokias kainas, kad žmonėms būtų blogiau, vis daugiau lėšų reikia naudoti iš šeimos biudžeto, o įmonių pelnas vis didėja? Kaip jūs tai paaiškintumėt?
D. KORSAKAITĖ. Ačiū. Minėjau, rodiklio, kurį mes naudojame identifikuoti energetinių paslaugų įtaką šeimos biudžetui, efekto kriterijus yra 11 % už 2012 metus. Tai yra vidutinis statistinis namų ūkis metinėms paslaugoms įsigyti iš keturių komisijos reguliuojamų sektorių skiria 11 % savo metinių pajamų. Be abejo, tai yra daug. Kartu aš norėčiau atkreipti dėmesį, kad tai priklauso ir nuo suvartojimo. Aš ruošiausi tokiai viešai paskaitai ir turėjau progos susipažinti konkrečiai su Vilniaus, bet ta istorija būtų tinkama turbūt ir visiems kitiems miestams, šilumos sunaudojimo duomenimis kovo mėnesį: mažiausiai sunaudojantis 60 m2 būstas sunaudojo už 80 Lt, daugiausiai sunaudojantis – už 890 Lt. Jūs matote, vienuolika kartų skirtumas tame pačiame mieste už tą pačią kainą. Tai čia yra atsakymas, kad mes turėtume tvarkyti savo nuosavybę.
Tuo tarpu kai kuriose, visiškai teisingai, srityse yra didesnis pelnas, kai kuriose srityse mažesnis, nors kaip investicijų grąža į tai yra skaičiuojami standartinis – 6–7 % nuo reguliavimo turto vertės. Tarkime, dujų atveju galima pasakyti, kad infrastruktūros paslaugos generuoja 26 mln. pelno, kai 400 mln. vertės turtas. Tai tiesiog didelės infrastruktūros, didelės investicijos atitinkamai reikalauja investicijų grąžos. Investicijų grąžos principai vėl yra užfiksuoti įstatyme. Taigi tam, kad infrastruktūros teiktų nepertraukiamas paslaugas, jos turi būti tinkamai prižiūrimos.
PIRMININKAS. Paskutinis klausia V. A. Matulevičius. Trumpas klausimas ir lakoniškas atsakymas, kolegos.
V. A. MATULEVIČIUS (DKF). Gerbiamoji pirmininke, kaip jūs vertinate padėtį, kai karšto vandens tiekėjai į daugiabučius patys stato apskaitos priemones ir tas priemones kontroliuoja? Ar tai yra normalu? Ir dar, pavyzdžiui, Vilniuje verčia gyventojus keisti skaitiklius, kurie tebegalioja pagal sertifikaciją?
D. KORSAKAITĖ. Dėl karšto vandens. Kaip reguliatorius, mes manytume, kad visa tai, kas yra už įvadinio apskaitos prietaiso, turėtų būti bendru gyventojų sutarimu paskirstoma, skaičiuojama ir apmokama. Vartotojai turėtų būti labiau įgalinami priimti sprendimus. Šiuo metu situacija yra tokia, vaizdžiai tariant, kad iki įvadinio apskaitos prietaiso produktas priklauso šilumos tiekėjui, tada šilumos punktas ir visi vamzdynai iki gyventojų skaitiklių priklauso kažkam – gyventojams, juos prižiūri dažnu atveju administratoriai prižiūrėtojai. O tie skaitiklių… Tai tampa kaip ir šilumos tiekėjo administruojama paslauga. Tai, žinoma, tokių dalykų neturėtų būti. Bet suprantama, kad visi apskaitos prietaisai, kainuoja, suteikia komfortą, bet jie kainuoja tam tikrus pinigus, ir iš tiesų galima kalbėti apie tai, kas turėtų apskaitos prietaisus prižiūrėti, metrologiškai tikrinti ir už tai mokėti. Mes būtume už tai, kad gyventojai būtų kompleksiškai įgalioti tvarkytis savo nuosavybę.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjai. Dėkoju už jūsų pranešimą ir atsakymus. Prašau atsisėsti.

15.39 val.
Seimo nutarimo „Dėl Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos 2012 metų veiklos ataskaitos“ projektas Nr. XIIP-625 (pateikimas)

Toliau, mielieji kolegos, Seimo nutarimo „Dėl Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos 2012 metų veiklos ataskaitos“ projektą Nr. XIIP-625 pateikti kviečiu pranešėją R. Žemaitaitį. Prašau, Remigijau.
R. ŽEMAITAITIS (TTF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gegužės 22 d. ir 29 d. Ekonomikos komitetas svarstė Kontrolės komisijos veiklos ataskaitą, bendru sutarimu pritarė šiai ataskaitai. Siūlomas dviejų straipsnių nutarimas: tai yra pritarti 2012 metų komisijos veiklos ataskaitai; 2 straipsniu siūlome Lietuvos Respublikos Vyriausybei parengti ir pateikti Seimui teisės aktų projektus, užtikrinančius pakankamą komisijos valstybės pareigūnų darbo apmokėjimą ir atitinkamą valstybės numatytų funkcijų vykdymą. Nes iš ataskaitos buvo aišku, kad nemažai problemų yra susiję su šitais dalykais.
PIRMININKAS. Dėkoju, pranešėjau. Atsiprašau, jūsų nori paklausti vienas kolega – K. Glaveckas. Prašau, Kęstuti.
K. GLAVECKAS (LSF). Gerbiamasis pirmininke, iš tikro aš neturiu nieko prieš nutarimą, bet noriu gauti patikslinimą dėl 2 punkto. Jūs kalbate apie tai, kad būtina padidinti konkrečiai šitos komisijos atlyginimus arba valstybės pareigūnų darbo apmokėjimą, bet nekalbate apie tai, kad, be to, dar yra ir VTEK, VRK, Ryšių reguliavimo tarnyba, Viešųjų pirkimų tarnyba ir Konkurencijos tarnyba, kurios yra ne mažiau svarbios. Jūs lyg ir išskiriate šitą komisiją ir sakote, kad jai reikia didinti. Jeigu mes jai vienai padidinsime, o kitiems nepadidinsime, iš tikro mes sukursime tam tikrą precedentą ir vienas žinybas supriešinsime su kitomis. Kaip jūs manote, ar nereikėtų čia tą sakinį performuluoti, jeigu jau kalbame apie tas visas institucijas?
R. ŽEMAITAITIS (TTF). Supratau, kolega, jūsų klausimą. Kaip pamenate, praėjusioje kadencijoje mes apie tai kalbėjome. Mano galva, dėl visų komisijų, atskaitingų Seimui, tiek dėl darbuotojų atlyginimų, tiek dėl pirmininkų ir panašiai, turi būti sprendžiami kompleksiškai, bet, kaip pamenate, praėjusioje kadencijoje buvo kilusi tokia iniciatyva. Kažkas ją užgesino, ir dabar, mėgindami siūlyti Ekonomikos komitete, mes esame gana drąsūs, ir kadangi ji vienintelė mums atskaitinga, tai mes ir siūlome. Gal kiti komitetai, kuriems yra atskaitingos komisijos, irgi ryšis ir tokio paties nutarimo forma priims. Tokia buvo idėja.
PIRMININKAS. Dėkui, pranešėjau. Jūsų daugiau nenori niekas paklausti. Kolegos, ar galime bendru sutarimu pritarti po pateikimo? Dėkui.
Einame prie svarstymo stadijos ir… (Balsai salėje) Ne? Norite balsuoti? Pasiruoškite balsuoti dėl tam tikro Seimo nutarimo dėl Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos 2012 metų veiklos ataskaitos projekto po pateikimo. Prašau, kolegos. Kas pritariate, balsuojate už, kas nepritariate, balsuojate prieš, kas turite kitą nuomonę, susilaikote.
Kolegos, balsavo 78 Seimo nariai: už – 39, prieš – 2, susilaikė 37.
Aš prašyčiau visus, esančius salėje, sugrįžti į savo darbo vietas, kviečiu ir keletą Seimo narių, kuriuos matau poilsio zonose. Ar būtų galima pakviesti ir dar kartą balsuoti, kad mes galėtume priimti sprendimą? Kolegos, dar kartą pabandome. Balsuojame antrą kartą dėl tam tikro Seimo nutarimo projekto. Pasiruošiame. Atitinkamo balsavimo principai išlieka. Prašau. (Balsai salėje)
Balsavo 89 Seimo nariai: už – 33, prieš – 1, susilaikė 55. Nepritarta po pateikimo. Turime du variantus. Nutarimas grįžta į komitetą ir tolesnė svarstymo eiga paaiškės kiek vėliau.

15.44 val.
Principinės kariuomenės struktūros 2014 metais, planuojamos principinės kariuomenės struktūros 2019 metais nustatymo, Krašto apsaugos sistemos karių ribinių skaičių ir statutinių valstybės tarnautojų ribinio skaičiaus 2014 metais ir 2019 metais patvirtinimo įstatymo projektas Nr. XIIP-667 (pateikimas)

Kolegos, esame paprašyti, kad galėtume aptarti 2-3 klausimą – Principinės kariuomenės struktūros 2014 metais, planuojamos principinės kariuomenės struktūros 2019 metais nustatymo, Krašto apsaugos sistemos karių ribinių skaičių ir statutinių valstybės tarnautojų ribinio skaičiaus 2014 metais ir 2019 metais patvirtinimo įstatymo projektą Nr. XIIP-667. Aš kreipiuosi į jus krašto apsaugos ministro vardu, kuriam tikrai reikėtų suteikti žodį. Prašau, ministre.
J. OLEKAS (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, pristatau jums kasmetinę Lietuvos kariuomenės principinę struktūrą, kuri nustato 2014 m. Lietuvos kariuomenės struktūrą, ribinius karių ir statutinių valstybės tarnautojų skaičius, taip pat perspektyvą 2019 m. Palyginti su 2013 m., ypač didelių pasikeitimų nėra. Struktūra išlieka analogiška, kokia yra ir šiuo metu.
Tiesa, mes siūlome, gerbdami mūsų istorines tradicijas, grąžinti arba suteikti kai kuriems mūsų kariuomenės daliniams istorinius pavadinimus. Karaliaus Mindaugo motorizuotą pėstininkų batalioną 2014 m. siūlome pavadinti Lietuvos sausumos pajėgų Karaliaus Mindaugo husarų batalionu ir t. t., kaip pateikta tekste ir dėl kitų batalionų.
Dėl skaičių. Bendras Lietuvos karių skaičius turi tendenciją šiek tiek didėti, palyginti su šiais metais, tačiau pats didėjimas vyksta dėl profesinės karo tarnybos karių skaičiaus didėjimo. Aukštesniųjų mūsų karininkų skaičiai išlieka tokie pat – tiek generolų admirolų, tiek pulkininkų ir jūrų kapitonų. Pulkininkų leitenantų ir komandorų siūlomas šiek tiek mažesnis skaičius.
Taip pat mes siūlome išlaikyti tokį patį bazinių karinių mokymų kursų karių skaičių, jaunesniųjų karo vadų mokymų skaičių irgi labai panašų, kaip ir buvo 2013 m., Lietuvos karo akademijos kariūnų skaičių padidinti 10 kariūnų, o mokymuose ir pratybose taip pat išlaikyti turėtą 2013 m. skaičių. Siūlyčiau tokiai teikiamai struktūrai ir ribiniams skaičiams pritarti.
PIRMININKAS. Dėkui, gerbiamasis ministre. Jūsų nori paklausti trys Seimo nariai. Pirmasis klausia A. Anušauskas. Ruošiasi S. Jovaiša. Prašau, kolega.
A. ANUŠAUSKAS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, norėjau paklausti. Vis dėlto paprastai nauji dalinių pavadinimai iš pradžių yra įteisinami ministerijoje, o paskui jau įrašomi į įstatymą. Šiuo atveju jie jau įrašomi į įstatymą, o ministerijoje ar jie įvertinti ir įteisinti?
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis kolega, už jūsų klausimą ir lyg ir tokį siūlymą. Situacija susidarė tokia, kad mes jau turime 2013 m. pavadinimus, todėl ministras neturėtų teisės tų pavadinimų kitaip pakeisti. Dabar, man atrodo, reikia pirma pakeisti čia, įstatyme, ir tada ministras galės savo įsakymais jau toliau tuos pakeitimus įgyvendinti, nes, kaip žinote, pagal 2013 m. patvirtintą struktūrą mūsų padaliniai turi būtent tokius pavadinimus.
PIRMININKAS. Klausia S. Jovaiša. Ruošiasi R. Šimašius.
S. JOVAIŠA (TS-LKDF). Ačiū pirmininkui. Gerbiamasis ministre, mane labai sudomino tie husarai, dragūnai ir dar kažkokie. Kas čia bus per daliniai? Ar ten reikės dar kokių nors žirgų kaimenių, arklidžių? Turbūt didinsite biudžetą šitiems daliniams ir kokia iš tikrųjų bus jų paskirtis? Ar tiktai parodomoji, nes sunku įsivaizduoti, kad tai būtų kokie nors koviniai junginiai? Ačiū.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis kolega, už klausimą. Iš tikrųjų, jeigu pasižiūrėtume į mūsų istoriją, jau 1939 m. Lietuvos husarai naudojo ne tik žirgus, bet ir karinius automobilius. Jau tada jie persėdo į „ratuotus žirgus“ su geležiniais varikliais. Iš tikrųjų mes nenorime grįžti prie žirgų ar kitų tokių istorinių naudotų karių priemonių, bet mes norime susigrąžinti istorinį tęstinumą. Daug Europos valstybių, kurios turi gilesnes karines tradicijas, išsaugojo savo kai kurių karinių dalinių pavadinimus su visa istorine atmintim. Mes irgi siūlome Seimo nariams pritarti tokiam siūlymui, kad mūsų karinė istorija turėtų ilgą, garbingą tęstinę istoriją.
Turbūt šiek tiek kainuos, nes gal reikės pakeisti kai kuriuos pavadinimus, iškabas, bet tai nebus tikrai tokios didelės lėšos, kurios galėtų mums daryti įtaką priimant tokį sprendimą.
PIRMININKAS. Klausia R. Šimašius.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Gerbiamasis ministre, iš pradžių truputėlį mažą komentarą dėl tų dragūnų, ulonų ir husarų. Man atrodo, truputėlį nepagarba istorijai pavadinimus, kurie reiškia skirtingus dalykus, XVI–XVII a. reiškė skirtingus dalykus, dabar nei iš šio, nei iš to visokiems ratuotiems dariniams priskirti visiškai atsitiktine tvarka.
Mano klausimas. Kadangi, kaip suprantu, jūs neturite didesnės argumentacijos, išskyrus pagarbą istorijai, tai turbūt natūralu, kad mes čia visi klausinėjame apie tuos pavadinimus, nes visi tai suprantame, arba galime pasiaiškinti, apie ką čia yra. Kas tame projekte yra tokio labai reikšmingo, ko mes nepastebime, ir kas labai sėkmingai yra pridengta tais pavadinimais?
J. OLEKAS (LSDPF). Dėl pavadinimų, gerbiamasis kolega, aš noriu pasakyti, kad tai nėra atsitiktinis priskyrimas. Suteikiami tiems padaliniams bent pagal dislokacijos vietą ir karinę paskirtį. Tokie yra mūsų pasiūlymai, nes ulonai buvo Alytuje ir Ulonų batalionui mes priskiriame ulonų pavadinimą.
Dėl paslėptos minties. Čia jokios paslėptos minties pavadinimuose nėra, o dėl skaičių, kaip aš minėjau, yra išsaugojimas labai nedidelių pokyčių, kadangi mes norime subalansuoti mūsų finansinius srautus taip, kad vidinės lėšos, kurios skiriamos krašto apsaugai, labiau atitiktų tą vidinę struktūrą. Tai yra artėtų mūsų karių išlaikymas prie 50 % nuo bendro mūsų biudžeto, nes šiuo metu, kai biudžetas buvo sumažintas, o karių skaičius buvo šiek tiek padidintas, kariams išlaikyti yra skiriama apie 61 %, ir kad įsigijimai, kariuomenės modernizacija artėtų prie NATO standarto – apie 20 %. Šiuo metu mes turime tik 11 % nuo biudžeto. Yra tokios mūsų kryptys.
PIRMININKAS. Ačiū ministrui už pateiktą įstatymo projektą. Galite sugrįžti. Kolegos, ar turime?.. Už ir prieš norinčių kalbėti nematau. Ar galime pritarti bendru sutarimu, kolegos? (Balsai salėje) Ne, aš matau norinčių balsuoti. Ką gi, pasiruoškite, kolegos. Kas atitinkamai pritariate įstatymo projektui Nr. XIIP-667, balsuojate už, kas nepritariate, balsuojate prieš, kas turite kitą nuomonę, susilaikote.
Balsavo, kolegos, 91 Seimo narys. Už – 83, prieš – nė vieno, susilaikė 8. Ką gi, pritarta.
Kolegos, pagrindiniu komitetu siūlomas Nacionalinio saugumo ir gynybos komitetas. Nematau prieštaravimų. Papildomo gal ir nereikia šiuo atveju. Ką gi, galime pritarti ir siūloma svarstyti birželio 27 d. Dėkojame. Šio klausimo svarstymą baigėme.

15.53 val.
Valstybės politikų ir valstybės pareigūnų darbo apmokėjimo įstatymo priedėlio IV skirsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-700, Valstybės politikų ir valstybės pareigūnų darbo apmokėjimo įstatymo priedėlio pakeitimo įstatymo 2 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-701 (pateikimas)

Einame prie 2-2a ir 2-2b klausimų – Valstybės politikų ir valstybės pareigūnų darbo apmokėjimo įstatymo priedėlio IV skirsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-700. Galima sujungti su įstatymo 2 straipsnio pakeitimo įstatymo projektu, svarstome du įstatymų projektus. Kadangi nematau salėje nei M. Basčio, nei A. Pitrėnienės, tuomet maloniai kviečiu V. Baltraitienę. Kaip? (Balsai salėje) V. Stundys. Ką gi, savanoris V. Stundys. Prašom.
V. STUNDYS (TS-LKDF). Trumpai ir iš esmės. Pasiūlymas tikslinti Valstybės politikų ir valstybės pareigūnų darbo apmokėjimo įstatymo priedėlio pakeitimo įstatymą, 2 straipsnio pakeitimo įstatymą ir su tuo susijęs IV skirsnio pakeitimas nulemtas labai paprasto dalyko: pakeitus Visuomenės informavimo įstatymą ir suformavus Lietuvos radijo ir televizijos komisiją buvo apsispręsta, kad jai bus taikomos Valstybės politikų ir valstybės pareigūnų darbo apmokėjimo įstatyme nustatytos darbo apmokėjimo sąlygos. Bet dabar paaiškėjo, kaip dėl ano klausimo labai gražiai pasakė profesorius K. Glaveckas, kad vis dėlto Seimui atskaitingos institucijos yra gerokai diferencijuotos ir suskirstytos, pastatytos ant visiškai atskirų apmokėjimo laiptelių.
Lietuvos radijo ir televizijos komisijoje susidarė paradoksali situacija, kai ekspertai, sudarantys šią komisiją, už valandos posėdį tegauna 13 Lt. Tai yra nenormali situacija. Ekspertai net nepadengia savo kelionės išlaidų į tokios komisijos posėdžius. Todėl yra siūlymas keisti šią tvarką ir suvienodinti šios komisijos darbo apmokėjimą su kitomis analogiškomis Seimui atskaitingomis institucijomis, tokiomis kaip Konkurencijos taryba, Viešųjų pirkimų tarnyba, Ryšių reguliavimo tarnyba ir t. t.
Antras momentas, tai nėra tiesiogiai susiję su papildomais biudžeto asignavimais. LRTK (Lietuvos radijo ir televizijos komisijos) biudžetą sudaro rinkos dalyvių, transliuotojų įmokos ir iš esmės patys transliuotojai, su jais buvo derinta, taip pat pritarė tokiam pakeitimui. Jie suvokia, kad LRTK, kaip esminė pagrindinė audiovizualinės politikos institucija, turėtų būti atlyginama deramai. Taigi tiesioginių kokių nors papildomų biudžeto lėšų tokiam pakeitimui nereikės.
PIRMININKAS. Maloniai dėkoju pranešėjui. Iš tikrųjų jūs puikiai atlikote šitą darbą. Kolegos, paklausti… Atsiprašau, jūsų norėtų paklausti dar vienas Seimo… Ne, atsisakote. Puiku. Už ir prieš kalbėtojų nematau. Kolegos, ar galime bendru sutarimu pritarti? Galime. Abiem, aš suprantu, įstatymų projektams? Kolegos, tuomet pagrindiniu komitetu siūlomas Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas, o papildomu – Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas. Galime pritarti? Dėkoju, kolegos.
Atitinkamai siūloma svarstyti šių metų birželio 27 d.
Ką gi, kolegos, baigiame svarstyti ir šiuos du klausimus.
Tuomet 2-4 klausimas – Piliečių nuosavybės teisių į išlikusį nekilnojamąjį turtą atkūrimo įstatymo 10, 16 ir 21 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-677. Pranešėjas – žemės ūkio viceministras. Nėra. Neturime pranešėjo. Ką gi, kolegos, kol kas neatvyko pranešėjai. Mes tikimės, kad jie tuoj pasirodys.

15.58 val.
Seimo protokolinio nutarimo „Dėl Rimanto Astrausko ir Audrio Skliuto peticijos“ priėmimas

Tuomet siūlau rezervinį – tai Seimo protokolinio nutarimo „Dėl R. Astrausko ir A. Skliuto peticijos“ projektą. P. Čimbaras. Prašom, gerbiamasis Petrai, pasilinksminti, kaip sakoma, prieš Petrines. Taip?
P. ČIMBARAS (DPF). Laba diena, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamieji Seimo nariai, vadovaudamasis Peticijų įstatymo ir Seimo peticijų komisijos nuostatais, teikiu išvadą dėl (…) R. Astrausko ir A. Skliuto peticijos. Peticijų komisija šių metų birželio 12 d. iš esmės išnagrinėjo R. Astrausko ir A. Skliuto peticiją „Dėl Lietuvos Respublikos teismų įstatymo 85 straipsnio 3 dalies pakeitimo“ ir priėmė sprendimą atmesti joje pateiktą pasiūlymą.
Peticijoje yra pateiktas toks pasiūlymas: „Teismų įstatymo 85 straipsnio 3 dalyje vietoj skaičiaus „4“ įrašyti „5“ ir šią dalį išdėstyti taip: „Teisėjų etikos ir drausmės komisijos sprendimas laikomas priimtu, kai už jį balsuoja ne mažiau kaip 5 komisijos nariai.“
Komisija nusprendė atmesti peticiją, šį pasiūlymą dėl šių motyvų.
Šiuo metu nustatytas teisinis reguliavimas pakankamai užtikrina visuomenės atstovų teisę dalyvauti Teisėjų etikos ir drausmės komisijos veikloje, taip pat priimant sprendimus. Teismų įstatyme yra nustatyta, kad komisija sudaroma iš septynių narių. Į šios komisijos narius du kandidatus skiria Respublikos Prezidentas, vieną kandidatą – Seimo Pirmininkas, keturis kandidatus – Teisėjų taryba. Respublikos Prezidentas ir Seimo Pirmininkas šios komisijos nariais skiria visuomenės atstovus. Taigi iš septynių komisijos narių trys nariai yra visuomenės atstovai. Be to, Respublikos Prezidentas ir Seimo Pirmininkas, manytina, tikrai paskiria į komisiją kompetentingus ir autoritetingus atstovus.
Antras. Teisinio reguliavimo pakeitimas padidinant komisijos narių kvorumo reikalavimus sprendimams priimti galėtų sukelti neigiamų pasekmių, nes nepriėmus komisijos sprendimo šių teisėjų nebūtų galima patraukti drausminėn atsakomybėn. Teismų įstatyme įtvirtinta nuostata, kad teismų pirmininkas pirmininkų pavaduotojams, skyrių pirmininkams ir kitiems teisėjams drausmės bylas turi teisę iškelti komisija. Taigi komisija yra vienintelis subjektas, priimantis sprendimus dėl drausmės bylų iškėlimo teisėjams. Apsunkinus komisijos sprendimų priėmimą, taip pat būtų sudėtingiau iškelti drausmės bylas teisėjams ir atitinkamai būtų sudėtinga teisėjams pritaikyti drausminę atsakomybę, ypač atsižvelgiant į Teismų įstatymo nuostatą, kad drausmės byla teisėjui gali būti iškelta tuoj pat, kai paaiškėja nusižengimas, bet ne vėliau kaip per 3 mėn. nuo tos dienos, kai apie nusižengimą sužinojo turinti teisę iškelti drausmės bylą komisija.
Trečias. Komisija veikia pagal Teisėjų tarybos tvirtinamus Teisėjų etikos ir drausmės komisijos nuostatus. Komisijos veikla grindžiama kolegialumo, nešališkumo, nepriklausomumo, objektyvumo, teisėtumo, nekaltumo prezumpcijos ir kitais principais. Taigi kiekvienas komisijos narys įpareigotas laikytis nurodytų principų, visiems komisijos nariams nustatomos vienodos veiklos sąlygos. Visi komisijos nariai privalo vadovautis Teismų įstatymu, kitais jų veiklą reglamentuojančiais teisės aktais. Atsižvelgus į visa tai, prašau pritarti komisijos išvadai ir priimti Seimo protokolinį nutarimą atmesti peticiją pateikti pasiūlymą pakeisti Teismų įstatymą taip, kaip siūlo pareiškėjas.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjui. Nematau nuomonių už ir prieš. Kolegos, ar galime pritarti pateiktam P. Čimbaro Seimo protokolinio nutarimo projektui? Galime bendru sutarimu? (Balsai salėje) Dėkui, pritarta bendru sutarimu.

16.02 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-674 (pateikimas, svarstymas, priėmimas)

Grįžtame, kolegos, prie mūsų pagrindinės darbotvarkės. Tuomet galėčiau pasiūlyti aptarti 2-8a, 2-8b klausimus, atitinkamai projektai Nr. XIIP-674 ir Nr. XIIP-635. Tai yra Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektą Nr. XIIP-674 ir atitinkamai Regioninės plėtros įstatymo 2, 8, 11, 12, 13, 14 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektą Nr. XIIP-635. Kviečiu gerbiamąjį V. Bukauską. Prašau, kolega.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamieji kolegos, prašau papildyti Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programą, kuri jums yra pateikta. O toliau pristatysite detaliau.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Niekas nenori jūsų klausti. Ar galime, kolegos, pritarti? (Balsai salėje) Galime. Norinčių kalbėti nematau. Ką gi, kolegos, pastraipsniui. Ar galime pritarti Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projekto 1 straipsniui? (Balsai salėje) Galime. 2 straipsniui? Galime.
Kolegos, pasiruoškite balsuoti. Kas už tai, kad pritariame Seimo nutarimui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš, kas apsisprendėte dar kitaip, susilaikote. Prašau.

Šio nutarimo priėmimas

Kolegos, balsavo 76 Seimo nariai: už – 69, prieš nėra, susilaikė 7. Nutarimas priimtas. (Gongas)
Kolegos, aš norėčiau daryti referenciją apie prieš tai jau du priimtus analogiškus nutarimus dėl programos papildymo ir prašyti Seimo Dokumentų departamento atitinkamai apibendrinti juos, sujungti (ir tą, kuris dar bus) į vieną sprendimą, kad išvengtume nereikalingo biurokratizmo.

16.05 val.
Regioninės plėtros įstatymo 2, 8, 11, 12, 13, 14 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-635 (pateikimas)

Dabar kviečiu kolegą V. Bukauską pristatyti 2-8b klausimą – Regioninės plėtros įstatymo 2, 8, 11, 12, 13, 14 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektą Nr. XIIP-635. Prašau, kolega.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamieji kolegos, teikiamo Regioninės plėtros įstatymo 2, 8, 11, 12, 13, 14 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projekto rengimą inicijavo Seimo Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas, parlamentinės kontrolės metu identifikavęs šioje srityje tam tikras problemas. Atsižvelgdami į Lietuvos savivaldybių asociacijos, Lietuvos atstovų Europos Sąjungos Regionų komitete ir Europos Tarybos Vietos ir regionų valdžių kongrese, apskrityse veikiančias regioninės plėtros tarybas, siūlome: pirma, padidinti regionų plėtros tarybų vaidmenį ir veiklos efektyvumą tiek įgyvendinant nacionalinę regioninę politiką, tiek administruojant ir panaudojant Europos Sąjungos struktūrinių fondų lėšas 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu. Antra, per apskrityse veikiančių regionų plėtros tarybų stiprinimą pasiekti, kad Lietuvos atstovams Europos Tarybos Vietos ir regionų valdžių kongrese, Regionų valdžių rūmuose vėl būtų sugrąžinta balsavimo teisė. Kaip žinote, ši teisė 2012 m. buvo atimta.
Pasiūlymus dėl Lietuvos Respublikos regioninės plėtros įstatymo kelių straipsnių pakeitimo parengė Vidaus reikalų ministerija įgyvendindama Seimo Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto 2013 m. balandžio 10 d. posėdžio sprendimą, kuriame buvo suformuluotos Regioninės plėtros įstatymo tobulinimo gairės. Būtina pažymėti, kad Seimo Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto 2013 m. balandžio 10 d. posėdyje aprobuotoms Regioninės plėtros įstatymo tobulinimo gairėms pritarė Lietuvos Respublikos savivaldybių asociacijos taryba 2013 m. balandžio 17 d., priėmusi nutarimą dėl regionų plėtros tarybų įgaliojimų vykdymo.
Komitetas, gavęs Vidaus reikalų ministerijos parengtus pasiūlymus dėl įstatymo keitimų, juos įvertino, parengė įstatymo projektą ir komiteto nariai komiteto posėdyje vienbalsiai pritarė. Pirma, suteikti regionų plėtros taryboms papildomų įgaliojimų, pavyzdžiui, dėl regioninių projektų rengimo ir įgyvendinimo, ir patikslinti jau nustatytus įgaliojimus, pavyzdžiui, dėl teisės priimti sprendimus teritorinio bendradarbiavimo klausimais. Antra, reorganizuojant įstaigą prie Vidaus reikalų ministerijos, kuri šiuo metu centralizuotai vykdo Regionų plėtros tarybos sekretoriato funkcijas, kiekvienoje apskrityje įsteigti viešąsias įstaigas, apskričių regioninės plėtros agentūras, kurių dalininkais būtų valstybė, t. y. Vidaus reikalų ministerija ir visos atitinkamos apskrities savivaldybės. Šios viešosios įstaigos vykdytų veiklą, susijusią su regionų plėtros tarybų kompetencijos įgyvendinimu, ir taptų šių tarybų vykdomosiomis administracijomis. Trečia, sukurti prielaidas regionų plėtros tarybų ir apskričių regionų plėtros agentūrų veiklą finansuoti iš valstybės ir savivaldybių biudžetų. Daugiausia lėšų iš valstybės biudžeto būtų skiriama per Regionų plėtros programą, kurią administruotų Vidaus reikalų ministerija, o lėšų iš jos skyrimą ir panaudojimą prižiūrėtų Nacionalinė regionų plėtros taryba. Savivaldybės, kaip viešųjų įstaigų dalininkai, taip pat prisidėtų prie tarybų ir agentūrų veiklos finansavimo, tarptautinio bendradarbiavimo plėtojimo.
Gali kilti klausimas, kiek tai pareikalautų lėšų. Reorganizavus Regioninės plėtros departamentą prie Vidaus reikalų ministerijos, lėšų iš valstybės biudžeto Vidaus reikalų ministerijai ir apskričių regioninėms plėtros agentūroms priskirtoms pagal įstatymą funkcijoms vykdyti turėtų būti skiriama tiek pat, kiek jų kasmet buvo skiriama Regioninės plėtros departamentui prie Vidaus reikalų ministerijos. Papildomą valstybės biudžeto lėšų poreikį galima numatyti apie 300 tūkst. Lt. Reorganizavus minėtas įstaigas prie Vidaus reikalų ministerijos, lėšų reikės valstybės tarnautojams, kuriems nebus pasiūlytos pareigos naujai steigiamose įtaigose. Prašau pritarti po pateikimo.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega, už pateiktą klausimą. Jūsų nori paklausti septyni Seimo nariai. Pirmasis klausia B. Pauža. Ruošiasi R. Markauskas. Prašau, kolega.
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, jūs prisimenate, kad prieš ketverius metus, naikinant apskričių administracijas, buvo tvirtinama, kad taip buvo siekiama sumažinti valdininkų skaičių. Numatoma vėl didinti apskrityse veikiančių regioninių plėtros tarybų aparatą ir išplėsti jų funkcijas bei galimybes. Tai kaip čia? Mes vienoje kadencijoje vieną deklaruojame, dabar lyg ir vėl plečiame? Ačiū.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū, gerbiamasis kolega, už klausimą. Aš manau, kad iš tiesų, kalbant apie regioninių tarybų funkcionavimą šiandien apskrityse, kaip žinote, 2008–2009 m. įvykdžius šitą reformą, todėl, kaip ir minėjo, būtent atstovauti Briuselyje mes praradome balsavimo teisę. Dar daugiau, noriu pasakyti, kad būtent tose viešosiose įstaigose, kur dalininkais taps ir teritorinių savivaldybių deleguoti atstovai, koordinavimas Vidaus reikalų ministerijos, iš esmės etatų dydis nepadidėtų. Kad mes geriau galėtume įsisavinti Europos Sąjungos 2014–2020 m. struktūrinę paramą, būtent ir suteikiame viešąsias įstaigas, tai, ką pabrėžiau pristatydamas, nes iš tiesų Savivaldybių asociacija tam pritaria. Kaip tik gali būti vietų skaičius savivaldybėse, gali būti kai kuriose galbūt dvi ir trys. Nes šiandien iš viso, jeigu pažiūrėtume iš esmės, yra patvirtinti 52 etatai, užimamų etatų yra 41 šiandien.
PIRMININKAS. Dėkui. R. Markauskas. Ruošiasi A. Bilotaitė.
R. MARKAUSKAS (DPF). Ačiū. Gerbiamasis kolega, aš norėčiau užduoti kelis klausimus. Kodėl pasirinktas modelis būtent viešosios įstaigos, o ne biudžetinės įstaigos? Tada būtų lengviau perkelti žmones, dabar dirbančius Regioninės plėtros departamente. Ar kuriamos viešosios įstaigos, agentūros bus visai savarankiškos? Ta prasme, ar jos turės savo buhalteriją, ar jos bus kontroliuojamos čia Vidaus reikalų ministerijoje, bus viena buhalterija?
Ir kitas, paskutinis klausimas. Ar savivaldybės kaip dalininkės bus tik formalios, įneš po litą, ar iš tikrųjų… Nes savivaldybės nelabai nori mokėti pinigų ir prisidėti prie šių įstaigų kūrimo. Ar jos tikrai pasiruošusios įdėti pakankamą indėlį?
V. BUKAUSKAS (DPF). Gerbiamasis kolega, dėl pirmo klausimo, kodėl ne biudžetinė įstaiga, o būtent viešoji įstaiga, tai aš manau, kaip ir minėjau, 41 etatas. Šiandien žiūrint į Regioninės plėtros departamentą prie Vidaus reikalų ministerijos, kuris susinaikina, tai yra keturi etatai valstybės tarnautojų, kur būtent šitoje institucijoje, ministerijoje, planuojama 10 etatų.
Dėl savivaldybių, aš manau, tie atstovai, kurie yra deleguoti ir čia būtent jų sutikimu gali būti, kad jiems bus suteikiama pirmumo teisė pereiti į einamas pareigas. Turiu tą omeny, jeigu pažiūrėtume pagal apskritis, kiek šiandien mes turime toje regioninėje taryboje: Alytaus – 3, Kauno – 5, Klaipėdos – 5, Marijampolės – 3, Panevėžio – 4, Tauragės – 3, Telšių – 3, Šiaulių – 4, Utenos – 3 ir Vilniaus apskrities – 4.
PIRMININKAS. A. Bilotaitės nematau salėje, taip pat ir E. Jonylos, ko gero, nėra. Klausia K. Komskis. Ruošiasi M. Zasčiurinskas.
K. KOMSKIS (TTF). Gerbiamasis pranešėjau, iš tiesų pasiūlymas turbūt reikalingas ir laiku, toliau taip gyventi negalime. Bet aš šiandien norėčiau užduoti truputį kitokį klausimą. Sakykite, mes turime tokią įdomią padėtį, kad vienos institucijos, kaip policija, dirba lyg ir apskričių principu, bet seniai išlipo iš apskričių. Prokuratūros dirba lyg ir jau apygardų principų ir t. t. STT – kitaip ir kiti kitaip. Mokesčius, mes dabar lyg ir turėtume turėti apskričių pagrindu, bet, deja, irgi taip nėra, jau peržengė į kitas. „Sodra“, mes žinome, kad tikrai ne apskričių centruose yra, darbo biržos irgi ne apskričių centruose. Sakykite, gal reikėtų vis dėlto mėginti stambinti, daryti ar penkias apskritis ar kažkokius penkis regionus, sumažinti viešųjų įstaigų, bent sužinotume, ką mes turime? O dabar de facto turime taip, o de jure – kitaip. Kaip čia reikia padaryti? Ir tada gal kartu viską ir sutvarkytume?
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū už klausimą. Iš tiesų, ką jūs ir pabrėžėte, šiandien pas mus valstybėje tikrai yra sukelta sumaištis ir visuomenė iš tikrųjų nesupranta. Lyg ir mes kalbame apie regionus, apie regionų centrus, ir manau, kad būtent su šio įstatymo teikimu galime įsivaizduoti ir tolesnę eigą, tolesnę plėtrą, galime vadovautis 4 plius 1, tai yra pagal etno, jeigu pažiūrėtume kultūrą ir visa kita. Šitoje vietoje 2009 m. būtent buvusi Vyriausybė iš tiesų sukėlė sumaištį, nes iš regionų centrų iškeltos tam tikros valstybės institucijos į mažesnes apylinkes, tai ir „Sodra“, birža, teisėsauga, prokuratūra, jūs labai tiksliai tai pastebite, bet tai yra Vyriausybės nutarimu. Ir šitoje vietoje aš manau, pratęsdamas savo mintį, ką aš kalbėjau, tai yra tik pirminis toks ėjimas, aš įsivaizduoju, kaip turėtų atrodyti mūsų valstybė, labai gražiai susikomponuojant ir matant mūsų etno šaknis, kaip minėjau, 4 plius 1. Tikrai tada viskas ateitų į savus rėmus, ir manau, kad nutarimu arba įstatymu, kad negalėtų politikai prie regionų centrų arba nustatytų vietų… kad nebūtų kaitaliojama. Kad tai žinotų visuomenė, kad būtent tas yra centras, kuris yra kaip sostinė, kaip tvirtovė.
PIRMININKAS. Klausia M. Zasčiurinskas. Ruošiasi R. Baškienė.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, žinoma, labai puiku, kad šį kartą toks didelis dėmesys skiriamas regioninei politikai, nes regionai ilgą laiką mūsų buvo visiškai užmiršti. Ir kaip čia kolega K. Komskis kalbėjo, tai yra geriausias pavyzdys, kai buvo kuriamos visiškai skirtingos sistemos, neatsižvelgiant į administracinį pasiskirstymą. Tačiau ėjo Lietuvoje toks procesas, kad valstybės valdymas buvo centralizuojamas iš esmės. Pavyzdžiui, buvo panaikintos apskritys, tuo metu tai vadinosi apskritys. Dabar jūs siūlote, kad reikia steigti viešąsias įstaigas. Pavadinimas – apskritis ar viešoji įstaiga, čia yra detalės. Kaip pavadinsi, taip nepagadinsi. Tai ar aš teisingai suprantu, kad dabar klausimas vėl keliamas, kad reikia decentralizuoti prieš tai buvusį centralizuotą valdymą? Tai mano toks klausimas yra.
Ir dėl etno. Kalbėti apie tai, kad reikia kurti kažkokius etnoregionus, juk net mokslininkai nesutarė, kiek tų etnoregionų yra, ar du, ar trys. Pavyzdžiui, Vilnius, pasirodo, yra Suvalkija pagal vienus mokslininkus ir t. t. Taigi mano klausimas. Ar tai galima suprasti, kad vėl bandoma decentralizuoti valstybės valdymą ir faktiškai atkurti apskritis?
V. BUKAUSKAS (DPF). Aš norėčiau nuo pirmos dalies jūsų pateikto klausimo. Iš tiesų Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas nuo pat pirmos dienos gana atsakingai žiūri į regionų plėtrą ir atstovavimą regionams. Mes iš 2007–2013 m. iš tikrųjų turime pasekmių ir galime pasimokyti. Rytoj komitete visą valandą yra pristatoma būtent 2007–2013 m., kaip mūsų regionai, regionų centrai, būtent seniūnijos, kiek pritraukė finansavimo į investicines programas per tam tikras programas, per socialinę, per švietimo, per sanglaudą, per struktūrinę paramą. Ir iš tikrųjų, kada mes pamatome tą dinamiką, kada matome tą visą raidą, kaip netolygiai yra skirstomos lėšos, ir kada matome ir GPM atėjimą pagrindinių savivaldybių, nuėjimą, bet kada žiūri kaip į regioną, kaip gavimą struktūrinės paramos, tai vienam gyventojui iš tiesų tenka labai maža dalis. Labai maža dalis, todėl mes tai akcentuojame, kad vis dėlto mes savo valstybėje turime žiūrėti ir būtent nepadaryti tų klaidų, kad sukurtume pridėtinę vertę, nes dabar šitos lėšos, kurios buvo duodamos ir teikiamos Europos Sąjungos, iš tikrųjų nuėjo nežinia kur, neaiškiais keliais. Kaip žinote, kiek buvo ikiteisminių tyrimų pradėta. Taigi mes iš tų klaidų turime pasimokyti, kad būtent nepadarytume 2014–2020 m., kad visuomenė būtų patenkinta, nes infrastruktūra gyvenvietėse, atokesnėse vietovėse iš tikrųjų nėra išvystyta. Jie taip pat nori geriamojo vandens, nori nuotekų, nori šaligatvių, nori apšvietimo, nori skverų ir viso kito, nes tai yra mūsų visų valstybės piliečiai. Komitetas šiuo klausimu nuosekliai dirba.
PIRMININKAS. Kviečiu R. Baškienę.
R. BAŠKIENĖ (MSNG). Labai ačiū. Ačiū nuosekliai dirbančiam komitetui. Įdomus jūsų teikiamas įstatymo projektas. Viešosios įstaigos finansavimas iš savivaldybių biudžeto. Prašom pasakyti, ar su pačiomis savivaldybių tarybomis buvo diskutuojama prieš rengiant šį įstatymo projektą ir kokia būtų čia Lietuvos savivaldybių asociacijos pozicija?
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū, kolege. Pakartodamas kelintą kartą galiu pabrėžti, kad dėl šių pateiktų nuostatų ir šių iškeltų principų Savivaldybių asociacijos taryba šių metų balandžio 17 d. priėmė atskirą nutarimą dėl regioninių plėtros tarybų įgaliojimų didinimo. Kita vertus, puikiai žinote, kad šitos viešosios įmonės, kaip ir minėjau, galės įnešti tą savo indėlį, ir būtent tas regionas, kuris disponuos per projektinę veiklą tam tikra, vadinkim, suma ar dalimi, tai iš to yra skiriama ir administravimui…
PIRMININKAS. Dėkui pranešėjui. Jūs atsakėte į visus klausimus.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū.
PIRMININKAS. Motyvai dėl viso, vienas – už, vienas – prieš. Gal atsisakysite? Ne. Matau. Ką gi, nuomonė už – kolega P. Urbšys. Prašom, kolega.
P. URBŠYS (MSNG). Iš tikrųjų tas projektas neatsirado spontaniškai, nes konstatuojant tą situaciją, kuri susidarė praeitais metais, kai Europos Taryba panaikino balsavimo teisę Regionų rūmuose Lietuvai, tada buvo susitikta su Regionų plėtros tarybos nariais ir buvo pripažinta, kad nėra tos tarybos veiksmingos, jas net įvardijo kaip quasi tarybas. Man atrodo, kad Seimo nariai, kurie rinkimų kampanijoje deklaravo svarbią regionų plėtrą, irgi yra suinteresuoti, kad ta plėtra būtų efektyvi. Šis įstatymo projektas tą efektyvumą ir padidintų.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Nuomonė prieš. Nematau J. Razmos. Kolegos, šiaip ar taip, nuomonės buvo indikuotos. Prašom pasiruošti balsuoti. Kas pritariate atitinkamam Regioninės plėtros įstatymo pakeitimo įstatymo projektui, balsuojate už, kas nepritariate, balsuojate prieš, kas turite kitą nuomonę, susilaikote. Prašom, kolegos. Balsavimas pradėtas.
Balsavo 77 Seimo nariai: už – 54, prieš – 1, susilaikė 22. Įstatymo projektui pritarta.
Kolegos, pagrindiniu komitetu siūlomas Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas. Galime pritarti? Galim. Papildomu – Biudžeto ir finansų komitetas. Nematau prieštaraujančių. Pritarta. Siūloma svarstyti šių metų birželio 27 d. Ačiū. Klausimo svarstymas baigtas.

16.24 val.
Piliečių nuosavybės teisių į išlikusį nekilnojamąjį turtą atkūrimo įstatymo 10, 16 ir 21 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-677 (pateikimas)

Grįžtame prie 2-4 klausimo – Piliečių nuosavybės teisių į išlikusį nekilnojamąjį turtą atkūrimo įstatymo 10, 16 ir 21 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projekto Nr. XIIP-677. Pranešėjas – žemės ūkio viceministras R. Šatkauskas. Prašom, kolega.
R. ŠATKAUSKAS. Laba diena, gerbiamasis pirmininke, gerbiamieji Seimo nariai! Noriu pateikti Vyriausybės teikiamą Lietuvos Respublikos piliečių nuosavybės teisių į išlikusį nekilnojamąjį turtą atkūrimo įstatymo 10, 16 ir 21 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektą. Įstatymo projekto tikslas – atsisakyti įtvirtinto ribojimo, jog piliečiams už miesto teritorijoje esančią žemę mišku neatlyginama, ir nustatyti galimybę už valstybės išperkamą žemę, turėtą mieste, atlyginti lygiaverčiu miško plotu.
Pagal šiame įstatymo projekte siūlomą teisinį reguliavimą piliečiai, pateikę prašymus atkurti nuosavybės teisę į žemę, esančią miestuose, jeigu nepriimtas sprendimas dėl nuosavybės teisių atkūrimo iki 2014 m. sausio 31 d., galėtų pakeisti valią dėl atlyginimo būdo ir prašyti už valstybės išperkamą žemę atlyginti lygiaverčiu miško plotu kaimo vietovėje. Taigi teikiamas toks įstatymo pakeitimo įstatymas.
PIRMININKAS. Dėkoju, viceministre. Jūsų nori paklausti 7 Seimo nariai. Pirmasis – E. Jonyla. Ruošiasi K. Kuzminskas. Nematau. Tuomet K. Kuzminskas. Ruošiasi M. Zasčiurinskas.
K. KUZMINSKAS (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, tikrai dėkoju, kad jūs šį klausimą keliate, nes gėda Lietuvai – 23 metai, kai nepriklausoma Lietuva, o dar ne visai atkurta nuosavybė. Faktiškai įteisiname buvusią okupaciją, niekaip nesugebame žmonėms grąžinti nuosavybės. Šiuo metu daugelis žmonių dar turi tas vadinamąsias išvadas. Ar priėmus šį įstatymą žmonės galės keisti, atsisakyti išvadų ir imti pagal šį įstatymą atitinkamą miško sklypą? Ačiū.
R. ŠATKAUSKAS. Jeigu nepriimtas sprendimas dėl teisių atkūrimo iki 2014 m. sausio 31 d., vadinasi, dar gana daug laiko, galės pakeisti savo valią dėl atlyginimo būdo. Būtent šioje vietoje niekas iš esmės nesikeičia, keičiasi tik tai, kad anksčiau nebuvo galima miesto teritorijoje esamos žemės atlyginti mišku. Kadangi šiuo metu žemės trūksta miestuose, šiuo apribojimu (o valstybė turi apie 50 tūkst. ha valstybei priklausančio miško), šiuo būdu mes tikimės išspręsti, kad pareiškėjai galės norėti imti ne kompensaciją, ne ką nors, bet tiesiog paimti mišku.
PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia M. Zasčiurinskas. Ruošiasi E. Šablinskas.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Dėkoju, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis viceministre, 20 metų pusė Lietuvos sėdi teismuose ir visi ginčijasi dėl turto, kad ne taip grąžino: vaikai su tėvais, vaikai su anūkais, močiutės – visi ginčijasi. 23 metai jau praėjo. Ar jums neatrodo, kad jau laikas sustabdyti tą visokį vadinamąjį turto grąžinimą? Dabar turto grąžinimas jau 15 metų eina pagal asmeninius pageidavimus. Kaip kas prie ko prieina, taip įstatymas keičiamas. Mes juk net sugebėjome nekilnojamąjį turtą padaryti kilnojamuoju turtu, nes kažkokiam vienam galingam politikui prireikė perkelti žemę iš vienos vietos į kitą.
Mano klausimas. Kaip jums atrodo, kada baigsis tie žemės turto grąžinimo klausimai ir kada mes Lietuvoje galėsime pradėti normaliai gyventi, turėti pastovius, nuolatinius savininkus? Ačiū.
R. ŠATKAUSKAS. Ačiū, gerbiamasis Seimo nary. Tikrai pritariu, bet nekvestionuoju ankstesnio įstatymo leidėjo valios padaryti žemę, nekilnojamąjį turtą, kilnojamuoju turtu, todėl į šitą dalį neatsakysiu.
Šiuo pakeitimu kaip tik ir yra stengiamasi pagreitinti procesą, nes šiuo metu yra tokia nuostata, kad žmonėms, kurie turi mieste, galėtų būti grąžinta žemė, bet žemės ten tiesiog nėra. Galimybė pasirinkti mišką išplėstų galimybių ratą. Šiandien turime tokius įstatymus, kokius turime, ir norime kuo greičiau, kaip žinote, Vyriausybės programoje taip pat yra numatyta, kuo greičiau užbaigti restitucijos procesą. Tai leistų visai Lietuvai atsikvėpti ir pradėti disponuoti valstybine žeme pačioje valstybėje.
PIRMININKAS. Klausia E. Šablinskas. Ruošiasi A. Stancikienė.
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Dėkoju. Gerbiamasis pranešėjau, 16 straipsnio 9 dalies 1 punkto pabaigoje rašoma: „Lygiavertį miško ar vandens telkinio plotą.“ Pirmas klausimas. Kaip čia jums pasiseka arba pasiseks rasti lygiaverčius vandens telkinių plotus? 21 straipsnio 4 dalyje, kurią papildote, yra nustatoma, kad už miesto žemę atlyginama lygiaverčiu miško plotu kaimo vietovėje. Ar tai nesudaro tokio, sakysime, teisine prasme imperatyvo, kad jeigu jis norės žemės, jam lieps imti tik mišku? Dėkoju.
R. ŠATKAUSKAS. Kaimo vietovėje žemę ir dabar buvo galima imti mišku. Kaimo vietovė yra viskas, kas ne miestas. Situacija yra tokia, kad dabar išplečiama galimybė pasirinkti arba, kitaip tariant, pakeisti valią, nusistatyti žmogaus valią dėl paties atlyginimo būdo. Šiuo atveju mišku kaimo teritorijoje. Šioje vietoje tikrai nieko nesusiaurinama, bet išplečiamas galimybių ratas. Šiuo atveju klausimas yra toks, kad pasiūlymas yra būtent praplėsti pasirinkimo ribas.
PIRMININKAS. Klausia A. Stancikienė. Ruošiasi A. Mitrulevičius.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Gerbiamasis pranešėjau, žinote, mane tiesiog stebina, ar kas nors apskritai ministerijoje vertina mūsų Seime priimamų įstatymų visumą? Iš ryto priėmėme įstatymą, kuriuo leidome miško paskirties žemę keisti į kitą paskirtį, tarp jų į gyvenamąją paskirtį. Aš dabar jau nieko nesuprantu. 20 metų žmonės net neatsiėmė miško, kuris priklausė jų tėvams, proseneliams, nes žinojo, kad ten nieko negalės daryti, išskyrus miškų ūkio veiklą. Staiga dabar, kai kažkas iš jų supirko nuosavybės teisės dokumentus, jūs atiduosite gražiausias teritorijas aplink miestus, kurias mes dar sugebėjome išsaugoti, ir aš suprantu, kad pagal šitą priimtą įstatymą leisime jas užstatyti. Kas vyksta šioje valstybėje, gal galite atsakyti?
R. ŠATKAUSKAS. Gerbiamoji Seimo nare, aš tikrai nenorėčiau leistis į polemikas, kas vyksta valstybėje, bet turbūt esmė yra tokia: mes turime užstrigusį restitucijos procesą. Tas procesas tikrai nejuda, trūksta apie 12,2 tūkst. ha žemės. Kaimo teritorijose yra grąžinta 99 %, tačiau miestuose – 79 % pagal paraiškas. Žemės ūkio ministerija, matydama ir ieškodama problemos sprendimo būdų, tiesiog teikia tokį įstatymo pakeitimą, Vyriausybė teikia Žemės ūkio ministerijos teikimu, kad būtų galima kuo greičiau užbaigti restitucijos procesą. Tačiau įstatymų leidėjo valia yra, ką jūs kalbate apie rytinius priėmimus, juos koreguoti vienaip ar kitaip. Tai ne mūsų ministerijos kompetencijos klausimas.
PIRMININKAS. Klausia A. Mitrulevičius. Ruošiasi A. Sysas.
A. MITRULEVIČIUS (LSDPF). Reikia aiškiai pasakyti tai, kad didžiausia nuosavybės atkūrimo proceso klaida buvo, kad žemė buvo padaryta kaip kilnojamasis turtas. Mano klausimas, kodėl būtent dabar stengiamasi, kad būtų grąžinta mišku? Kadangi mes turime laisvos valstybinės žemės ūkio paskirties žemės, pirmiausia būtų galima tą žemę siūlyti atiduoti, bet neiti į miškus ir miškais atkurti. Nebus tokio teisingumo, palyginti su tais, kurie jau atsiėmę ir panašiai kitais būdais už tą žemę.
R. ŠATKAUSKAS. Dėkui, gerbiamasis Seimo nary, už klausimą. Aš pritarsiu jūsų nuomonei, kad tikrai tam tikru metu įstatymų leidėjas padarė galimybę kilnoti iš vienos vietos į kitą ir tą procesą tikrai užtempė iki tiek, kiek jis yra dabar, labai ilgai. Tikrai pritariu jūsų minčiai, kad galbūt tuo metu buvo padaryta ne visai tinkamai.
Noriu pasakyti, kad šiuo įstatymu praplečiame galimybes, ne siauriname. Kadangi už miesto žemę nebuvo galima pasirinkti kompensuoti mišku, o už kaimo žemę buvo galima tai padaryti, tai mes dabar kalbame tik už miesto žemę kompensuoti mišku. Už miesto žemę kompensuoti kaime esančiu mišku, taip.
PIRMININKAS. Dėkoju. Ką gi, lieka A. Sysui teisė paklausti paskutiniam. Prašau.
A. SYSAS (LSDPF). Dėkoju, pirmininke. Gerbiamasis viceministre, Konstitucijoje yra tokios nuostatos kaip lygiateisiškumo principai, valstybės tęstinumo, lūkesčių tęstinumo ir visi kiti dalykai. Na, jūsų siūlymą aš puikiai suprantu, bet kaip tai dera su tuo, ką darė valstybė iki to, nes dalis piliečių buvo, liaudiškai pasakysiu, „išdurti“? Kaip problemas spręsite tų „išdurtų“ piliečių, kurie patikėjo, kad valstybė negrąžins, pasiėmė pinigus? Dabar prasilaikė (…) ilgiausiai, galbūt tendencingai žinodami. Mes jiems taikome visiškai kitokią reguliavimo metodiką. Tai kaip su Konstitucinio Teismo 2007 m. išvada, kurioje aiškiai sakoma, kad valstybė negali keisti reguliavimo tvarkos, nes tai supriešina piliečius?
R. ŠATKAUSKAS. Dėkui už klausimą. Jūsų mintis turi pagrindo teigti taip. Aš norėčiau pasakyti, kad turbūt kiekvienu atveju, kas yra teisinga ar neteisinga, iš esmės sprendžia teismas. Įstatymų leidėjas, priėmęs svarstyti šitą įstatymą, bet kuriuo atveju tiesiog jį gali pakoreguoti vienaip ar kitaip.
Noriu pasakyti, kad Vyriausybės programoje yra nuostata užbaigti kuo greičiau restitucijos procesą, arba žemės grąžinimo procesą. Mes, ieškodami sprendimo būdo ir matydami, kad neturime galimybės su dabar esamais ištekliais… Be abejo, gal būtų galima pasakyti, kad baigiame restitucijos procesą ir visiems kompensuojame vienaip ar kitaip, bet tai vėl bus keitimas šiandien galiojančių tvarkų. Taigi, ieškodami būdų, manome, kad šitas būdas yra iš visų blogybių, kaip sakoma, mažiausias ir labiausiai tinkamas kaip alternatyva pasirenkant grąžinimą už miesto žemę.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjui, jūs atsakėte į visus klausimus. Dėkojame jums. Motyvai dėl viso.
R. ŠATKAUSKAS. Dėkui.
PIRMININKAS. Nuomonė už – J. Kondrotas. Prašau, kolega.
J. KONDROTAS (DPF). Labai ačiū gerbiamajam posėdžio pirmininkui. Aš kviečiu visus kolegas pritarti po pateikimo. Kokių iškiltų klausimų, per svarstymą bus galima tobulinti. Todėl aš kviečiu visus pritarti, nes tikrai labai užsitęsė tas žemės grąžinimas. Kuo kalti tie žmonės, kurie dar neatgavo savo privačios nuosavybės? Todėl kviečiu palaikyti.
PIRMININKAS. Dėkui, kolega. Nuomonė prieš – R. Baškienė. Prašau.
R. BAŠKIENĖ (MSNG). Labai ačiū. Mano gerbiamieji kolegos klausdami kaip tik akcentavo, manyčiau, pagrindinius momentus, apie kuriuos turėtume pagalvoti prieš paspausdami mygtuką. Taip, padaryta klaida, kad žemė padaryta kilnojamuoju turtu. Iš tikrųjų to jau nesugrąžinsi, nes tai jau praeitis. Tegul tas klaidas prisiima buvę parlamentarai.
Kad problema būtų išspręsta, pranešėjas teigė, kad praplečiama pasirinkimo galimybė. Na, iš tikrųjų tie žmonės, kurie nebuvo atsiėmę žemės, dabar įgauna naują viltį, naują teisę turėti galimybę atsiimti. Tačiau žmonės patenka, ką teisingai pažymėjo mano kolega A. Sysas, į išties nelygias sąlygas – vieni galėjo, kiti šitos sąlygos nebeturi. Vadinasi, mes priešpriešiname žmones, supriešiname juos, nors ir suteikdami viltį.
Dar vienas akcentas. Mes matome atskirą žmonių grupę, kuri nori išspręsti savo problemą ir kuria valstybė, be abejo, turi pasirūpinti. Gal yra ir dar kitų būdų, o ne pasikėsinimas į valstybinius miškus, kurių turime, beje, tiek nedaug – 50 tūkst. ha. Aš čia šito įstatymo pagrindu įžvelgiu tam tikrą neskaidrumą, švelniai tariant, ir manau, kad kiekvienas turime labai atsakingai pagalvoti, kad reikia ieškoti kitų būdų. Tokiam įstatymo projektui, koks yra pateiktas, pritarti negalima.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolege. Kolegos, pasiruoškite balsuoti. Kas pritariate šiam įstatymo projektui, prašau balsuoti už, kas nepritariate, balsuojate prieš, kas turite kitą nuomonę, susilaikote. Prašau, kolegos, balsavimas prasidėjo.
Balsavo 65 Seimo nariai: už – 26, prieš – 7, susilaikė 32. Įstatymo projektui nepritarta.
Mums dabar reikia pasitarti, kolegos, ar tobulinti, ar atmesti. (Balsai salėje) Tobulinti? Gal bendru sutarimu pavestume ministerijai toliau tobulinti? Ką gi, su tokia nuomone galime sutikti. Įstatymo projektą liepta tobulinti įvairiu greičiu. Baigėme šito klausimo svarstymą.

16.39 val.
Žmogaus audinių, ląstelių ir organų donorystės ir transplantacijos įstatymo pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-682 (pateikimas)

Kolegos, 2-5 klausimas – Žmogaus audinių, ląstelių ir organų donorystės ir transplantacijos įstatymo pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-682. Pateikimo stadija. Kviečiu sveikatos apsaugos viceministrą G. Černiauską. Prašau, kolega.
G. ČERNIAUSKAS. Gerbiamasis Seimo Pirmininke, gerbiamieji Seimo nariai, turiu garbės pristatyti Vyriausybės teikiamą Lietuvos Respublikos žmogaus audinių, ląstelių ir organų donorystės ir transplantacijos įstatymo pakeitimo įstatymo projektą.
Pakeitimai teikiami įgyvendinant Europos Sąjungos direktyvas. Tai vienas iš nedaugelio turbūt vėluojančių įstatymų ir džiugu, kad pasistūmėjo Lietuva link skolų mažinimo. Pagrindinės normos, kurias siūloma įteisinti šituo dokumentu, yra tikslesnis donorystės apibrėžimas, patikslinimas, kas gali būti donoru, įvedama vadinamoji porinė donorystė, šiek tiek išplečiama galimybių tapti donorais bazė, taip pat yra įteisinamas elektroninis registravimasis sutikimas… davimas. Atsakysiu į visus jūsų klausimus. Šiaip, be abejo, Vyriausybė prašytų pritarti šiam projektui po pateikimo.
PIRMININKAS. Dėkoju, viceministre. Jūsų nori paklausti aštuoni Seimo nariai. Pirmasis – A. Dumčius. Ruošiasi V. M. Čigriejienė. Prašau, kolega.
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Dėkui, pirmininke. Gerbiamasis viceministre, žinoma, gal ir reikia sutikti, kad šita nauja redakcija organų, audinių ir t. t. donorystės atsirado laiku, nes iki tol įstatyme buvo daug teisinių spragų, dviprasmybių. Bet mano yra štai koks klausimas. Čia, įstatyme, daug dėmesio skiriama, yra sprendžiama, kas yra Nacionalinis transplantacijos biuras, o mes žinome, kad audinių bankai, kaip pirminė sveikatos priežiūros įstaiga, yra visose universitetinėse ligoninėse ir dar daugiau. Atrodo, Lietuvoje yra trys tokie, o įstatyme paminima, kad audinių bankas, kaip toks, kaip įstaiga, egzistuoja, bet kaip jis organizuojamas? Ar jis visiškai analogiškas centrinei figūrai – Nacionaliniam transplantacijos biurui? Ne. Juk tai yra koordinacinė sistema, o apie audinių bankus nieko daugiau nekalbama. Ar jums neatrodo, kad šitas įstatymas nėra visavertis dėl audinių bankų, kurie veikia Lietuvoje?
G. ČERNIAUSKAS. Dėkui už klausimą. Dėl galimybės kitiems juridiniams asmenims vykdyti audinių banko veiklą yra kalbama įstatymo projekte. Šito įstatymo 11 straipsnis kaip tik skirtas šitiems dokumentams, kaip tai pasiekti, bet, be abejo, reglamentavimo tokiuose dokumentuose turbūt dėl tų ypatingų procesų niekad nebūna per mažai. Tikrai mes manome, kad svarstant Seimo komitetuose galima dar sustiprinti šito straipsnio turinį.
PIRMININKAS. Kviečiu V. M. Čigriejienę užduoti klausimą. Ruošiasi A. Matulas.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Ačiū pirmininkui. Aišku, Sveikatos reikalų komitetas detaliai išnagrinės šį įstatymą, tačiau, gerbiamasis viceministre, prašau pasakyti, ar jums atrodo, kad čia aiškiai apibrėžtos visų žmogaus audinių, ląstelių, organų donorystės ir transplantacijos procese dalyvaujančių institutų kompetencijos? Jeigu ne, kaip jūs numatote tai pagal savo viziją? Ačiū.
G. ČERNIAUSKAS. Dėkui už klausimą. Tas įstatymas jau turbūt gerus dvejus metus juda tarp ministerijų ir, mūsų nuomone, tai yra kokybiškas kompromisas tarp noro viską apibrėžti ir teisinės kalbos teikiamų galimybių. Aš tiek trumpai galėčiau atsakyti, nes šiaip apie metus truko (dėl to įvyko vėlavimas) derinimas Sveikatos apsaugos ministerijos ir Teisingumo ministerijos, bet vis dėlto kompromisas buvo pasiektas ir, teisininkų nuomone, jis kokybiškas ir iš esmės atitinka ir Europos Sąjungos teisę, ir Lietuvos poreikius.
PIRMININKAS. Klausia A. Matulas. Ruošiasi D. Mikutienė.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamasis viceministre, išties įstatymas reikalingas. Manau, kad visi pritarsime po pateikimo šitam įstatymo projektui. Labai gerai, kad žmonės galės savo valią išreikšti internetu, bet ar jūs nemanote, kad, norint paspartinti, suaktyvinti donorystę ir išgelbėti kuo daugiau žmonių, reikėtų vis dėlto iš esmės keisti įstatymo nuostatas, t. y. daryti panašiai, kaip yra Ispanijoje ir, atrodo, Lenkijoje, kada galioja sutikimo prezumpcija? Ne taip, kaip pas mus nesutikimo prezumpcija. Tai yra įstatyme numatyta, kad visi žmonės sutinka aukoti savo organus ir tiktai tie, kurie iš anksto būdami gyvi parašo, kad nesutiks, jų organai po mirties negali būti paimami. Pas mus juk yra atvirkščiai: visi nesutinkame, jeigu kas duoda sutikimą gyvas, ir taip dar yra galimybių, kad artimieji po mirties dar pakeis savo valią. Gerbiamasis viceministre, ar nemanote, kad atėjo laikas ir mums kaip nors kitaip reglamentuoti, galbūt atsiklausti visuomenės ir pradėti aktyviau organų persodinimą, nes žmonių, kurie laukia eilėje, tikrai yra labai daug?
G. ČERNIAUSKAS. Dėkui už klausimą. Tai turbūt vienas iš rimčiausių moralinių apsisprendimų Lietuvoje, nes kol kas tekste yra įtvirtinta ta tradicija, kuri buvo anksčiau. Ji skamba, kad donoru gali būti kiekvienas asmuo, išreiškęs sutikimą, bet mes žinome, kad mūsų kaimynai lenkai, kurie turbūt ir religijos požiūriu nesiskiria nuo mūsų, ir kultūrinė tradicija labai panaši, turi kitokį teisinį reguliavimą. Ten reikia atsisakyti, kad taptum donoru. Esant faktiškai tom pačiom paslaugų lygio galimybėms, finansinėms galimybėms, maždaug 3–4 kartus transplantacijų kaimyninėje valstybėje yra daugiau. Kitaip sakant, daugiau išgelbėjama gyvybių. Aš manau, kad tai būtų tikrai reikšmingas įvykis, bet, be abejo, tam reikia įvertinimo mūsų žmonių nuomonės, nes tai yra moralinis apsisprendimas. Medicinos požiūriu turbūt diskusijų nekyla, kad tai būtų efektyvu. Ar tokią poziciją priimtų mūsų visuomenės dauguma, reikėtų diskutuoti. Jeigu būtų galima svarstyti šitą dokumentą dabar išlaikant tą lietuvišką tradiciją, o po to, atlikus tyrimus, teikti pataisas, aš manau, kad tai būtų racionalu, prasminga ir prisidėtume prie gyvybių gelbėjimo Lietuvoje.
PIRMININKAS. D. Mikutienė. Kita – V. Filipovičienė.
D. MIKUTIENĖ (DPF). Replikuojant į tai, kas čia buvo pasakyta, jums turėtų būti žinoma, kad tai yra Konstitucijos klausimas. Kadangi ministras gerai išmano Konstituciją, jis turbūt ir neteikė tokios nuostatos šiame įstatyme. Aš dėl 5 straipsnio 4 dalies. Ši dalis įteisins mirusių asmenų organų audinių paėmimą be sutikimo tais atvejais, kai nėra galimybės atsiklausti mirusiojo sutuoktinio, vaikų, tėvų, brolių ar seserų, bet „nėra galimybės“ yra labai neapibrėžtas vertinamasis kriterijus, ir kiekvienas gydytojas jį interpretuos savaip. Juolab kad susisiekti su artimaisiais lieka tiktai 6 valandos. Kai mirusiojo artimieji nežinomi arba nėra jų galimybės atsiklausti… Žinant, kai dabar yra tokia emigracija, kai daug asmenų, giminių, artimųjų yra išvažiavę į užsienį, sudaroma labai, sakyčiau, piktnaudžiavimui ir neskaidriems dalykams… tokia nuostata.
G. ČERNIAUSKAS. Vėl, aš manau, kad tai yra Seimo narių teisė tikslinti šitą tekstą. Tekstą, kaip aš minėjau, suderino visos Lietuvos Respublikos ministerijos.
PIRMININKAS. Kviečiu V. Filipovičienę. Ruošiasi A. Dumbrava.
V. FILIPOVIČIENĖ (DPF). Labai ačiū. Aišku, mes šitą įstatymą išnagrinėsime Sveikatos reikalų komitete, bet man skaitant iš pirmo žvilgsnio kyla tokių ir neatitikimų, ir toks klausimas. Prašau pasakyti, yra reikalaujamas sutikimas gyvo nepilnamečio asmens, kada transplantuojami regeneruojantys audiniai ar ląstelės donoro artimajam giminaičiui, t. y. nepilnametis yra donoras… Prašau pasakyti, kas yra artimasis giminaitis, nes šitos sąvokos aš neradau apibrėžtos?
G. ČERNIAUSKAS. Kraujo ryšiais susieti giminaičiai – tai tėvai, vaikai šiuo atveju turbūt mažai tikėtina, broliai, seserys.
PIRMININKAS. A. Dumbrava. Dar turime klausti, matyt, laiko ir L. Graužinienei.
A. DUMBRAVA (TTF). Labai dėkoju pirmininkui. Gerbiamasis viceministre, vis dėlto įdomu, kaip mes atrodome Europos Sąjungos kontekste? Žinau, kokia prasta padėtis su neatlygintina kraujo donoryste pas mus Lietuvoje, ir mes dabar po kai kurių skandalų dar žemiau kritome su donoryste. Kaip su ta organų donoryste? Ar yra kokia statistika, kiek yra donorų 100 tūkst. gyventojų, kaip mes atrodome Europos Sąjungoje? Ačiū.
G. ČERNIAUSKAS. Be abejo, ta statistika yra. Dabar tiesiog aš jos neatsinešiau, bet, sakau, jeigu lyginsime su kaimynais latviais, estais, kur teisinis reguliavimas panašus, mūsų situacija panaši. Jeigu lygintume su šalimis, apie ką kaip tik ponas A. Matulas kalbėjo, pavyzdžiui, Ispanija, Lenkija, kur kitoks teisinis reguliavimas, tai ten donorystės lygmuo keletą kartų aukštesnis. Skirtingos teisinio reguliavimo sistemos Europoje, skirtinga situacija. Žmonių, kuriems reikia pagalbos, yra daug daugiau, nei galimybių jiems suteikti pagalbą, ir tai tikrai yra Lietuvos problema.
PIRMININKAS. L. Graužinienė ir tuo, matyt, baigsime klausimus. Prašau.
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamasis viceministre, kadangi jūs pasakėte, kad tai Europos Sąjungos įstatymas, pagal direktyvą taisoma nauja redakcija, bet mes, kaip įstatymų leidėjai, nematome lyginamosios lentelės. Žinome praktiką, kad pataisomi keli straipsniai pagal direktyvą, o visa kita taisoma tai, kas reikia. Kiek čia straipsnių yra taip pataisyta, ne to, ko reikalauja direktyva? Tikiuosi, kad komitetas gaus tą lyginamąją lentelę. Kadangi tai nauja projekto redakcija, mums norėtųsi matyti lyginamąją lentelę, kiek tai atitinka direktyvą ir kiek ne.
G. ČERNIAUSKAS. Be abejo, šiuos duomenis mes pateiksime. Aš irgi prašiau savo kolegų, kad pateiktų lyginamąją lentelę, tiesiog dėl to, kad yra teikiama nauja redakcija, jie neturėjo formalaus teksto, bet visus reikalavimus, kiek iš tikrųjų pakeitimų yra susiję su direktyva, kiek yra sprendimų dėl to, kad buvo siekta patobulinti jau galiojantį teisės aktą, mes Seimo komitetui pateiksime.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjui, jūs per nustatytą laiką atsakėte į visus pateiktus klausimus. Prašau grįžti.
Kolegos, tarp užsirašiusių kalbėti dėl motyvų matau tik norinčius kalbėti už, gal atsisakytumėte, galėtume sutaupyti laiko? Dėkoju už jūsų supratingumą.
Kolegos, ar galime pritarti bendru sutarimu? (Balsai salėje) Galime. Ačiū. Pagrindiniu komitetus siūlomas Sveikatos reikalų komitetas. Galime pritarti? Papildomas komitetas, aš matau, kaip ir nereikalingas. (Balsai salėje) Žmogaus teisių komitetas. Tai kuris? Teisės ir teisėtvarkos komitetas ar?.. (Balsai salėje) Abu papildomi galėtų būti. Žmogaus teisių komitetas ir Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Galime pritarti šių papildomų komitetų įvardijimui? Dėkoju, kolegos. Siūloma svarstyti šių metų rudens sesijos metu. Galime pritarti tam sprendimui? Taigi 2-5 klausimo svarstymą baigėme.
Mielieji kolegos, judame 2-6 klausimo link. (Balsai salėje) Nematome pranešėjo, dar neatvyko.

16.54 val.
Seimo nutarimo „Dėl akademinės etikos ir procedūrų kontrolieriaus paskyrimo“ projektas Nr. XIIP-633 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

2-7 klausimas – Seimo nutarimo „Dėl akademinės etikos ir procedūrų kontrolieriaus paskyrimo“ projektas Nr. XIIP-633. Pranešėja lyg nurodyta ir A. Pitrėnienė, bet, matyt, gerbiamasis Valentinas… (Balsai salėje) Matau. Kolega E. Žakaris. Prašau, kolega. Laukiam jūsų.
E. ŽAKARIS (LSDPF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji kolegos, komiteto pirmininkė prašė manęs pristatyti šį nutarimo projektą. Remdamasis Mokslo ir studijų įstatymo 18 straipsniu ir Mokslo tarybos siūlymu Seimo Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas siūlo patvirtinti Vigilijų Sadauską akademinės etikos ir procedūrų kontrolieriumi. Komitetas su kandidatu buvo susitikęs, komiteto nariai pateikė norimus klausimus, vyko diskusija ir buvo nutarta teikti Seimui šią kandidatūrą bendru sutarimu. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju, pranešėjau. Gerbiamieji kolegos, šiandien mes turime pateikimo stadiją, bet ar galėčiau atsiklausti jūsų nuomonės, žinau, kad Seimo Pirmininkas pritartų tai nuomonei, kad šiandien mes pereitume ir svarstymo, ir priėmimo stadijas. Kadangi teikia komitetas, čia yra apsisprendimas. Komitetas yra tvirtai apsisprendęs pritarti šiai kandidatūrai. Ar galėtume tuomet pateikimo stadijoje pritarti bendru sutarimu? Nematau norinčių kalbėti.
Svarstymo stadija. Ar yra norinčių kalbėti? Nematau.
Kolegos, ar galime pereiti prie priėmimo stadijos? Pastraipsniui. Ar galime pritarti atitinkamo Seimo nutarimo „Dėl akademinės etikos ir procedūrų kontrolieriaus paskyrimo“ 1 straipsniui? Ačiū. Aš girdžiu tik pritarimo šūksnius. 2 straipsnis. Ar galime pritarti? Gerai, pritariame 2 straipsniui. Kolegos, ar galime bendru sutarimu? Gerai. (Balsai salėje) Kolegos, salėje turime patį kontrolierių V. Sadauską. Mielasis kolega, ar jūs norėtumėte tarti žodį, kuris galėtų nulemti mūsų balsavimą ir jo rezultatus? (Balsai salėje)
V. SADAUSKAS. Laba diena, posėdžio pirmininke, laba diena, gerbiamieji Seimo nariai. Ačiū už suteiktą galimybę prisistatyti. Galbūt anksčiau dažniau matydavote mane kalbantį apie saugų eismą, tai, kaip ir buvęs mūsų susisiekimo ministras pasakė, kartais reikia pakeisti sritį, kad pamačius veidą pagalvotum ne apie eismo saugumą, o gal būtų ir apie ką nors kita. Ačiū visų pirma Mokslo tarybai, kuri manimi patikėjo ir vienbalsiai pritarė. Ačiū komitetui, kuriame buvo atsakyta į klausimus ir pritarta mano kandidatūrai. Jeigu Seimas patikės ir manys, kad aš galiu eiti tas pareigas, aš pasirengęs jas vykdyti. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju, kandidate, už trumpą ir aiškų žodį.
Mielieji kolegos, pasiruoškime balsuoti dėl Seimo nutarimo „Dėl akademinės etikos ir procedūrų kontrolieriaus paskyrimo“. Kas balsuojate už, pritariate, kas balsuojate prieš, nepritariate, jeigu turite kitą nuomonę, susilaikote. Prašau, kolegos.

Šio nutarimo priėmimas

Balsavo 63: už – 61, prieš nėra, susilaikė 2. Mielieji kolegos, telieka konstatuoti, kad atitinkamas Seimo nutarimas yra priimtas. (Gongas)
Leiskite jūsų vardu pasveikinti naująjį Akademinės etikos ir procedūrų komisijos kontrolierių ir palinkėti jam geriausios kloties! Gėlių, deja, neturiu, bet rankos paspaudimas jūsų vardu, manau, tai kompensuos. (Plojimai)

16.59 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-697 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

Mielieji kolegos, koncentruojamės į tolesnę mūsų veiklą. Turime svarstyti 2-9a klausimą – Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektą Nr. XIIP-697. Kviečiu 47 Seimo narių vardu kalbėti D. Mikutienę. Prašau.
D. MIKUTIENĖ (DPF). Gerbiamieji kolegos, pristatau jums Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektą. 1 straipsnis. Papildyti (kaip čia trumpiau pasakyti) 3 dalį „Seimo frakcijų ir Seimo narių siūlomi įstatymų ir kitų teisės aktų projektai“ 127 punktu, t. y. Pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymo 5 straipsnio pakeitimo įstatymo projektu Nr. XIIP-695.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjai. Jūsų klausti kaip ir niekas nenori. Dėkoju už tai. Dėl motyvų taip pat neturime. Kolegos, ar galime pateikimo stadijoje pritarti bendru sutarimu? Galime. Ačiū.
Svarstymo stadija. Ar yra norinčių kalbėti? Nematau. Galime bendru sutarimu? Dėkoju.
Ką gi, priėmimo stadija. Kolegos, pasiruoškite balsuoti dėl Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projekto. Kas balsuojate už, pritariate, kas balsuojate prieš, nepritariate, kas turite kitą nuomonę, susilaikote. Prašom, kolegos.

Šio nutarimo priėmimas

Balsavo 64 Seimo nariai: už – 61, prieš nėra, susilaikė 3. Mielieji kolegos, konstatuoju, kad Seimo nutarimas (projekto Nr. XIIP-697) yra priimtas.

17.01 val.
Pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymo 5 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-695 (pateikimas)

2-9b klausimas – Pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymo 5 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-695. Pranešėja – D. Mikutienė ir 47 Seimo nariai, parėmę šitą teisės akto projektą. Prašom.
D. MIKUTIENĖ (DPF). Gerbiamieji kolegos, Pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymo 5 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas buvo parengtas ir jį inicijavo Lietuvos Respublikos Seimo kontrolierius, kuris pateikė savo pažymą 4D-2012/1-1342,1436. Pagal pateiktą siūlymą įstatymuose siūloma įtvirtinti būtinybę, kad pacientų artimieji būtų informuojami apie pacientų perkėlimą į kitą sveikatos priežiūros įstaigą. Taip pat buvo gautas Sveikatos apsaugos ministerijos raštas dėl tikslingumo inicijuoti teisės aktų pakeitimą.
Nors paprastai sveikatos priežiūros įstaigų patvirtintose medicinos dokumentų formose yra numatyta vieta įrašyti asmens, kuriam teikiama informacija apie pacientų būklę, duomenis, tačiau, galiojančiuose teisės aktuose nesant įpareigojimo informuoti minėtus asmenis apie pacientų perkėlimą į kitą sveikatos priežiūros įstaigą ar išrašymą iš jos, ne visos sveikatos priežiūros įstaigos ir ne visada tai atlieka. Todėl neretai iškyla teisinių neaiškumų ir ginčų dėl pacientų perkėlimo į kitą sveikatos priežiūros įstaigą be artimųjų, atstovų žinios, ir ypač tais atvejais, kai pacientas negali būti laikomas gebančiu protingai vertinti savo interesus.
Įstatymo projekto tikslas yra suvienodinti informacijos teikimo paciento atstovams tvarką visose sveikatos priežiūros įstaigose. Tai tikrai sumažins ginčų tarp pacientų, sveikatos priežiūros įstaigų ir artimųjų ir, žinoma, padidins pasitikėjimą Lietuvos sveikatos sistema.
PIRMININKAS. Dėkoju gerbiamajai pranešėjai. Jūsų nori paklausti trys Seimo nariai. Pirmasis – A. Matulas. Ruošiasi E. Jonyla. Prašom.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamoji kolege, jūs žinote, kad šitą nuostatą realizuoti dažnai gali būti neįmanoma dėl to, kad laidinių telefonų daug kas neturi. Mobiliųjų, ypač vyresni žmonės, nežino arba jais darbo metu ne visi atsiliepia. Tai kaip, jūs manote, techniškai tai bus įmanoma padaryti, ir kokios pasekmės, jeigu vis dėlto įstaiga nesugebės rasti per valandą, dvi ar tris asmens, kurį turi informuoti, o pacientą pagal sveikatos būklę, pavyzdžiui, privalomai turime perkelti į aukštesnio lygio ligoninę? Kokios pasekmės įstaigai bus, ar tai nesukels daugiau konfliktų?
D. MIKUTIENĖ (DPF). Aš manau, kad tikrai nesukels, juolab kad jeigu yra nustatyta, kaip turi būti informuojami apie sveikatos būklę artimieji, tai kartu yra informuojama apie perkėlimą. Nes jeigu, kaip jūs sakote, yra būtinybė pablogėjus sveikatai perkelti į kitą sveikatos priežiūros įstaigą, artimieji privalo būti informuoti apie paciento būklę, kartu informuojami apie perkėlimą. Ir iš tiesų, atvirai pasakius, nemaniau, kad reikia taip viską detaliai rašyti, ypač apie tuos asmenis, kurie, tarkim, nėra gebantys protingai vertinti savo interesus, dėl jų sveikatos būklės, kad gali kilti tokių konfliktinių situacijų, ir ypač kai buvo susiję su mirties atveju, dėl kurio Seimo kontrolierius ir atliko tyrimą.
PIRMININKAS. Klausia E. Jonyla. Ruošiasi A. Sysas.
E. JONYLA (LSDPF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Gerbiamoji kolege, sakykite, pagal šiuo metu galiojantį teisės reguliavimą sveikatos priežiūros įstaigai nustatyta pareiga, įskaitant ir informavimą apie paciento perkėlimą. Jūs sakote, kad įstatymo tikslas – suvienodinti informacijos teikimo paciento atstovams tvarką visose Respublikos priežiūros įstaigose. Ar tai būtina daryti įstatymu, ar neužtenka ministro įsakymo? Ačiū.
D. MIKUTIENĖ (DPF). Tai yra teisinė norma ir tai, kaip traktuoja Teisės departamentas, mes tikrai su tokiu dalyku nesutinkame, nes jeigu buvo pagal teisės aktus atliekamas… ir buvo padaryta žala, ir buvo teisminiai procesai, buvo atliktas kontrolieriaus tyrimas, tai argumentai yra tikrai labai pagrįsti. Nes, dar kartą pakartosiu, iš tiesų dėl paciento perkėlimo į kitą įstaigą arba išrašymo iš jos, ypač kai jis negali būti… nėra gebantis protingai vertinti savo interesus, įstatyme buvo tam tikra spraga, todėl ir prašė Sveikatos apsaugos ministerija patikslinti šitą nuostatą.
PIRMININKAS. Klausia A. Sysas.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamoji kolege, jūs turbūt matėte Teisės departamento pastabą. Ir antroji pastaba kalba apie Civilinio kodekso vieną iš straipsnių, kuriame yra reglamentuoti šitie dalykai. Aš cituoju paskutinį sakinį: „Dėl šios priežasties manytina, jog projektu siūloma nuostata nesukuria naujo teisinio reguliavimo ir yra perteklinė.“ Tai ar tikrai reikia dar reguliuoti, jeigu Civiliniame kodekse tai yra? Labai ačiū.
D. MIKUTIENĖ (DPF). Pacientų teisių ir žalos atlyginimo klausimai yra iš tiesų ypač jautrūs visuomenei. Aš dar kartą paminėsiu, kad buvo tokių atvejų, buvo atlikti tyrimai, buvo prašoma ir siūloma, siekiant išvengti ginčų tarp artimųjų, ir neužtenka to, kas yra Civiliniame kodekse. Pacientų teisių ir žalos atlyginimo įstatyme, kaip tokiame baziniame įstatyme, šitos nuostatos yra. Todėl ne visos įstaigos taip teisingai suvokia.
Iš tiesų Teisės departamento antroji pastaba, manyčiau… tikrai su pirmąja sutinkame, tai galime pakoreguoti, bet antroji tikrai, manau, ne. Juolab ir ministerijos specialistai tai įvertino ir prašė pakeisti įstatymą, tiksliau, papildyti vienu sakiniu.
PIRMININKAS. Dėkoju, pranešėja, jūs atsakėte į visus jums užduotus klausimus. Motyvai dėl visko. Matau tik nuomonę už. Gal V. M. Čigriejienė atsisakytų?
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Dėl jūsų galiu.
PIRMININKAS. Dėkoju. Tokia auka yra ypač vertinga. Ačiū. Kolegos, ar galime pritarti bendru sutarimu, ar reikia balsuoti? Balsuoti. Girdžiu, yra noras balsuoti, pagrįstas. Ką gi, kolegos, kas pritariate šiam įstatymo projektui, balsuojate už, kas nepritariate, balsuojate prieš, kas turite kitą nuomonę, susilaikote. Prašom. Balsavimas pradėtas.
Balsavo 73 Seimo nariai: už – 59, prieš nėra, susilaikė 14. Įstatymo projektui Nr. XIIP-695 pritarta. Kolegos, pagrindiniu komitetu siūlomas Sveikatos reikalų komitetas, papildomu – Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Galime pritarti? Dėkoju. Ir siūloma svarstyti rudens sesijoje. Dėkoju. Ką gi, kolegos, 2-9b klausimą taip pat apsvarstėme.

17.09 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-708 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

Tuomet 2-11a – Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-708. Kviečiamas pranešėjas A. Skardžius.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, gerbiamasis posėdžio pirmininke, norėčiau pateikti įstatymo pataisas dėl Seimo nutarimo „Dėl Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“. Mano siūlymas būtų papildyti Akcinių bendrovių įstatymo 11, 12 ir 411 straipsnių pakeitimo įstatymo projektą, nes svarstant šį įstatymą buvo ne į visus aspektus atsižvelgta ir Teisingumo ministerija įžvelgė keletą trūkumų, kuriuos aš savo siūlymu bandau atitaisyti. Įstatymo projekto tikslas – sukurti tinkamą ir saugią duomenų apie juridinių asmenų dalyvių kaupimo, tvarkymo ir atskleidimo procedūrą, kai duomenys apie juridinius asmenis dalyvius, registruojami ir tvarkomi juridinių asmenų dalyvių informacinėje sistemoje, sumažintų uždarosioms akcinėms bendrovėms, kai jų akcininkas yra vienas asmuo, tenkančią administracinę naštą, susijusią su duomenų teikimu Juridinių asmenų registrui. Tai labai trumpos, aiškios pataisos. Siūlau pritarti po pateikimo.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega, už pateikimą. Niekas jūsų nenori klausti. Kolegos, ar galime bendru sutarimu po pateikimo pritarti? Svarstymo stadija. Nematau norinčių kalbėti. Ar galime bendru sutarimu pritarti po svarstymo? Dėkoju, kolegos.
Pereiname prie priėmimo. Nematau norinčių kalbėti. Ar galime Seimo nutarimo projekto 1 straipsniui pritarti? Ačiū. 2 straipsnis. Pritariam? Pritariam. Ką gi, pastraipsniui pritarta.
Kolegos, pasiruoškite balsuoti. Kas pritariate Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektui, balsuojate už, kas prieštaraujate, balsuojate prieš, kas turite kitą nuomonę, susilaikote.

Šio nutarimo priėmimas

Balsavo 70 Seimo narių: už – 65, prieš nėra, susilaikė 5. Seimo nutarimas, projekto registracijos Nr. XIIP-708, priimtas. (Gongas)

17.12 val.
Akcinių bendrovių įstatymo 11, 12 ir 411 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-623 (pateikimas)

2-11b klausimas – Akcinių bendrovių įstatymo 11, 12 ir 411 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-623. Pranešėjas – A. Skardžius ir 27 Seimo nariai. Pranešėjau, kviečiu jus čia, jūs dabar turite pristatyti įstatymo projektą, jeigu bus klausimų, jūs turėsite į juos atsakyti. Ne, prašyčiau iš tribūnos.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, leiskite pristatyti Akcinių bendrovių įstatymo 11, 12 ir 411 straipsnių pakeitimo įstatymo projektą. Kaip minėjau, įstatymo tikslas – sukurti tinkamą ir saugią duomenų apie juridinių asmenų dalyvių kaupimo, tvarkymo, atskleidimo procedūrą, tai yra kad duomenys apie juridinių asmenų dalyvių įregistravimą būtų tvarkomi juridinių asmenų dalyvių informacinėje sistemoje. Šiomis pataisomis reglamentuojamas laikas ir tai, kad akcinėse bendrovėse, kur yra vienas akcininkas, supaprastinama ir sumažinama našta dėl duomenų pateikimo. Iš 11 straipsnio 1 dalies išbraukiama „sudarytas akcinės bendrovės akcininkų sąrašas pateikiamas“, nes žinome, kad kai akcininkas yra vienas asmuo, to daryti nereikia. Ir kiti straipsniai yra su tuo susiję. Išbraukiama „juridinių asmenų registravimo tvarkytojas“, įrašoma „juridinių asmenų dalyvių informacinei sistemai pateikti duomenis.“ Ir išlieka tos pačios 5 dienos, kaip ir buvo šios sesijos metu priimtame įstatymo projekte. Tai tiek.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjui už pateikimą. Jūsų nori paklausti 6 Seimo nariai. Pirmasis klausia K. Kuzminskas. Ruošiasi E. Šablinskas. Prašom.
K. KUZMINSKAS (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, jūs labai trumpai minėjote teiginį, kad uždarosios akcinės bendrovės turi būti sudaromas akcininkų sąrašas, išskyrus, kai uždarosios akcinės bendrovės akcininkas yra vienas asmuo. Kodėl apie tą vieną asmenį nereikia pranešti, kodėl tik apie sąrašą? Jeigu akcinės bendrovės akcininkas yra vienas asmuo, ar nereikėtų pranešti taip pat, kaip ir apie sąrašą? Ačiū.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Kai vienas akcininkas, be abejo, pranešimas apie sąrašą, na, praranda prasmę. Vėlgi tą biurokratizmo naštą mažinti buvo šio įstatymo pataisų tikslas. Tiek.
PIRMININKAS. Jūs atsakėte į klausimą, taip?
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Taip. Aiškiau nėra ką ir paaiškinti.
PIRMININKAS. Supratau. Klausia E. Šablinskas. Ruošiasi J. Razma.
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Dėkoju. Perleidžiu žodį opozicijos kolegoms.
PIRMININKAS. Dėkoju už supratingumą. J. Razma. Ruošiasi K. Masiulis.
J. RAZMA (TS-LKDF). Jeigu tai būtų reali kokia nors problema, kodėl tuomet tokio projekto neteikė Vyriausybė, jeigu jūs sakote, kad teisingumo ministras čia turėjo tų pastabų? Ar jūs projektą derinote su specialiosiomis tarnybomis, su Finansinių nusikaltimų tyrimų tarnyba? Kaip jūsų pataisos atsilieps jų veiklos apsunkinimui?
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Gerbiamasis kolega, aš tiesiog minėjau, kad mes, svarstydami tiek mūsų komitete, tiek ir… aš turiu omeny, Ekonomikos komitete, tiek ir plenariniame posėdyje, pataisėme Akcinių bendrovių įstatymą, bet ne viską iki galo reglamentavome. Todėl šitos pastabos, be abejo, yra suderintos su Teisingumo ministerija, nes ir ji įžvelgė tų trūkumų, kurių mes nepriėmėme svarstydami šį įstatymą. Manau, kad kas jau kas, bet Teisingumo ministerija su tarnybomis tikrai yra suderinusi tuos aspektus, apie kuriuos jūs ką tik klausėte. Tiesiog suvienodinti tą tvarką reikia, kad būtų priimta pavasario sesijoje, laiku spėtume ir paspartintume biurokratinės naštos mažinimą ir duomenų pateikimą juridinių asmenų dalyvių informacinei sistemai. Todėl aš teikiu tas pataisas ir siūlau joms pritarti. Jeigu reikia, galime pasvarstyti ir komitete.
PIRMININKAS. Klausia K. Masiulis. Ruošiasi R. Kupčinskas.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Aš norėčiau pasitikslinti, nors gal ir teisingai supratau jus. Jeigu akcinės bendrovės yra tik vienas akcininkas, kaip jūs pradžioje minėjote, tai būtų nelogiška pateikti duomenis apie akcininkų sąrašą. Bet ar yra įpareigojimas jį pateikti? Ar nebus taip, kad jeigu tokio įpareigojimo nėra, daugybė akcinių bendrovių paprasčiausiai slėps realią situaciją ir jos nebus galima sužinoti?
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Mes vėl įsiveliame į… krūvį, tenkantį akcinėms bendrovėms. Mes nuogąstaujame dėl to, kad dėl biurokratinės naštos ir dėl juridinių asmenų dalyvių informacinei sistemai pateiktų duomenų apsunkiname verslą. Aš manau, bet jau mano asmenine nuomone, turi būti pakankamas, informatyvus. Sakysime, kad ne kas nors ir kur nors, ir ką nors turėtų slėpti, o tiesiog kad ta informacija būtų pakankama, bet ne perteklinė, kad tas, kas norėtų, gautų informaciją, kad valstybinės institucijos ją turėtų ir galėtų tinkamai vykdyti savo funkcijas. O kas būtų, jeigu būtų, sunku spręsti.
PIRMININKAS. R. Kupčinskas – paskutinysis, kuris klausia.
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, čia dėl tų terminų. Jeigu yra pateikti iki 2013 m. rugsėjo 1 d., iki 2014 m. liepos 1 d. duomenys informacinei sistemai, ar užtenka laiko sutvarkyti? Be to, ar užtenka 5 dienų termino, ar jūs iš praktinės patirties, ar kitais būdais nustatėte tuos terminus? Ačiū.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Tie 5 dienų terminai jau buvo nustatyti mūsų įstatyme. Čia kalbama apie tą pateikimą, kurį reglamentuoja tie straipsniai. Dabar galiojančiame įstatyme (jau priimtame) tos 5 dienos yra.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega, jūs atsakėte į visus jums užduotus klausimus. Nuomonės už ir prieš. Gal kolega J. Razma atsisakytų dėl nuomonės kalbėti dabar ir galėtų balsavimu išreikšti? Ne. Viskas aišku. Prašau. Nuomonė prieš – J. Razma.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, čia pranešėjas taip gražiai kalbėjo, kad jau labai jis nori palengvinti verslo situaciją. Na, nežinau, ar tikrai čia tokia ta didelė, kaip sakoma, biurokratinė našta, kai įsteigus uždarąją akcinę bendrovę, sudarytą steigėjų, akcininkų sąrašą pridėti prie visų dokumentų, teikiamų Registrų centrui. Kaip supratau, ypač milžiniška našta, kai yra tik vienas akcininkas. Na, taip sunku tą vieną pavardę užrašyti ant lapelio ir pateikti dokumentų pakete.
Man atrodo, kad vis dėlto čia yra ne tie argumentai. Yra noras kaip nors atsisakyti to mūsų jau priimto politinio sprendimo dėl akcininkų išskaidrinimo, ir vėl akcininkų sąrašą galima pateikti tik po penkių dienų po bendrovės įregistravimo. Kam to reikia? Jeigu bendrovė registruota kaip uždaroji akcinė bendrovė, tie steigėjai yra aiškūs. Tai kodėl atidėti penkiom dienom? Kai po to nelabai yra mechanizmų išsireikalauti to pateikimo. Kai vienas steigėjas, o tokių uabų yra nemažai, tai tada išvis nebūtų jis pateikiamas. Tokios pataisos tikrai apsunkintų Finansinių nusikaltimų tyrimų tarnybos, Specialiųjų tyrimų tarnybos ir kitų teisėsaugos institucijų veiklą, kurios analizuoja akcininkų ryšius turėdamos kažkokių įtarimų. Aš siūlau nepritarti tam projektui.
PIRMININKAS. Dėkoju. Nuomonė už – A. Skardžius.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Išties aš gerbiu gerbiamojo kolegos J. Razmos nuomonę, bet išsakyti tie tokie priekaištai visai ne į temą ir ne dėl šio įstatymo. Aš siūlau pritarti. Jeigu jūs turėsite komiteto nuomonę, tai prašom išsakyti, galite teikti pataisas, galite užklausti ir FNTT, ir STT, ir Teisingumo ministerijos, kuri atsakinga už šių registrų tvarkymą kaip institucija, prie kurios yra ši institucija, bet būtent jų iniciatyva ir yra teikiamos šios pataisos. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju. Kolegos, nuomonės išsakytos. Pasiruoškite balsuoti dėl Akcinių bendrovių įstatymo 11, 12 ir 411 straipsnių pakeitimo įstatymo projekto. Kas balsuojate už, palaikote, kas balsuojate prieš, nepalaikote, susilaikę turi kitą nuomonę. Prašau.
Balsavo 63 Seimo nariai: už – 41, prieš – 7, susilaikė 15. Akcinių bendrovių įstatymo trijų straipsnių pakeitimo įstatymo projektui pritarta.
Replika po balsavimo R. J. Dagys. Prašau, kolega.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Mano replika kolegoms socialdemokratams. Tą landą užpraeitoje kadencijoje bendromis pastangomis su jumis po ilgų Antikorupcijos komisijos ir kitų tyrimų, specialiųjų tarnybų apeliacijų mes uždarėme. Kai nebuvo galima žinoti akcininkų sąrašų uabuose ir kitur. Tai buvo bendra pastanga išgryninti šitą situacija, nes ji yra nekontroliuojama. Niekas nežino nei giminystės, nei kitų ryšių. Tai dabar jūs pakeitėte savo nuomonę – tą landą vėl atidarote. Sėkmės!
PIRMININKAS. K. Masiulis.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Kolegos, manau, kad kai kurie kolegos balsavo galbūt ne visai įsigilinę. Iš tikrųjų yra didžiulė problema. Aš norėčiau pasiūlyti, kad mes sutartume, jei paprašytume bent Specialiųjų tyrimų tarnybos išvados. Specialiųjų tyrimų tarnyba tikrai nepalankiai vertina ir tą buvusią situaciją. Kas dabar įvyktų, kad užsiregistruos uabas, kaip ir seniau nepateikinėdavo, nepateiks užsiregistravęs niekada jokių akcininkų sąrašų, ir niekaip registras iš jų neišreikalaus? Mes buvome uždarę tą landą, kurią buvo nurodžiusi Specialiųjų tyrimų tarnyba. Na, neatidarykime vėl jos, paprašykime Specialiųjų tyrimų tarnybos išvados, manau, pakartos dar kartą tą, ką jau buvo pasakiusi.
PIRMININKAS. Dėkoju. Dar viena replika po balsavimo A. Skardžius. Prašau.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Išties, aš nežinau, kokiais čia baubais gerbiamasis R. J. Dagys ir K. Masiulis visus gąsdina. Turbūt jie apie savo teiktas kažkada pataisas, visai nesusijusias su šiuo įstatymu, kalba ir dabar bando nukreipti mūsų dėmesį arba tiesiog pašnekėti, apšmeižti valdančiąją daugumą. Aš tikrai siūlau taip pat kreiptis dėl antikorupcinio vertinimo, dėl Vyriausybės išvados, dėl ko tik galima, bet nekalbėti nieko atsistojus prie mikrofono, o svarstymo stadijoje mes matysime.
PIRMININKAS. Kolegos, gal galime ir pritarti teikėjo pasiūlymui kreiptis išvados į Lietuvos Respublikos Vyriausybę ir į FNTT, ir į STT, jeigu reikia, kad būtų galima gauti visas išvadas? Galime pritarti bendru sutarimu? Ačiū, kolegos.
Pagrindiniu komitetu siūlomas Ekonomikos komitetas, papildomu – Audito komitetas. Galime pritarti, matyt, šiems komitetams. Siūloma svarstyti rudens sesijoje, kai turėsime ir išvadas, ir kitą informaciją papildomai gavę. Kolegos, darbotvarkės 2-11b klausimo svarstymą baigėme.

17.26 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-626 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

Judame prie 2-12a klausimo – Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projekto Nr. XIIP-626. Pranešėjas – R. Ačas. Prašau, kolega.
R. AČAS (MSNG). Gerbiamieji kolegos, teikiu nutarimo projektą, kuriuo siūlau Seimo pavasario darbų sesijos programą papildyti Vietos savivaldos įstatymo 19 straipsnio pakeitimo įstatymo projektu Nr. XIIP-624.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjui už pateikimą. Klausimų jūs neturite. Galime pritarti bendru sutarimu? Dėkoju.
Svarstymo stadija. Kolegos, nematau norinčių kalbėti. Galime pritarti bendru sutariu? Pritarta. dėkoju.
Priėmimo stadija. Kolegos, pasiruoškite balsuoti dėl Seimo nutarimo Nr. XIIP-626. Jeigu pritariate, balsuojate už, kas nepritariate, balsuojate prieš, kas turite kitą nuomonę, susilaikote. Prašau, kolegos.

Šio nutarimo priėmimas

Kolegos, balsavo 53 Seimo nariai: už – 50, prieš – nė vieno, susilaikė 3. Seimo nutarimui, registracijos Nr. XIIP-626, pritarta.

17.28 val.
Vietos savivaldos įstatymo 19 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-624 (pateikimas)

Klausimas 2-12b – Vietos savivaldos įstatymo 19 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-624. Pranešėjas R. Ačas, kurį savo parašais parėmė 33 Seimo nariai. Prašau, kolega.
R. AČAS (MSNG). Gerbiamieji kolegos, dabartinis Vietos savivaldos įstatymas griežtai reglamentuoja savivaldybėse vicemero pareigybių skaičių. Pagal dabartinį įstatymą yra taip, kad savivaldybėse, kuriose yra renkamas 41 tarybos narys ir daugiau, yra trys vicemero pareigybės, savivaldybėse, kuriose yra 27–31 tarybos narys, yra dvi, kitose yra viena vicemero pareigybė. Mano įstatymo pataisa yra ta, kad ne nuo 27, o nuo 25 iki 31 tarybos nario turinčios savivaldybės turėtų galimybę pasiskirti du vicemero etatus.
Kodėl aš šito įstatymo pataisą teikiu? Tai tikrai iš mano darbinės patirties. Noriu pasakyti, kad tokių savivaldybių, kurios turi 25 tarybos narius, yra dauguma Respublikoje, tai yra vidutinio dydžio savivaldybės. Merui, turinčiam vieno vicemero etatą, yra be galo, labai sunku dirbti, juolab kad meras gali apsispręsti, ar turės padėjėjų ar patarėjų, ar ne. Mano atveju, aš tikrai neturėjau nei patarėjo, nei padėjėjo. Kai tu matai, kad kultūros centro direktorius turi du pavaduotojus, mokyklų direktoriai turi tris, o kai tau reikia į visus renginius suspėti ir visomis sritimis rūpintis ir turi vieną vicemero etatą, tai tikrai normalios darbo dienos neužtenka. Toje vietoje aš manau, savivaldybė tam ir yra savivalda, kad turėtų tikrai teisę rinktis ir kad galėtų tikrai taryba apsispręsti, kas yra svarbiau, ar turėti du vicemero etatus ir neturėti (kaip pavyzdys) patarėjų, padėjėjų, ir kodėl tai yra gerai. Manau, kad bet kuris vicemeras, kuris yra deleguotas dažniausiai kitos politinės jėgos, turi tam tikrą ir politinę atsakomybę. O kartais, kada tau kaip merui deleguoja patarėjo ir padėjėjo tokią pareigybę, tokį atstovą, dažniausiai tai būna kitos partijos atstovas ir tikrai ne visada mero pozicija sutampa su padėjėjo ar patarėjo ir būna nesusipratimų.
Manyčiau, kad šita pataisa yra galbūt ir pavėluota, bet ji reikalinga. Tuo labiau kad savivaldybės tarybos apsisprendžia pagal įstatymą, kada gali vicemeras dirbti ir visuomeniniais pagrindais. Kyla klausimas, ar tai nepareikalaus papildomai lėšų. Aš manau, jeigu savivaldybės taryba yra ūkiškai galvojanti, tikrai gali iš tų pareigybių, kaip ir minėjau, atsisakyti padėjėjo, patarėjo, o turėti vicemero pareigybę. Kai kurie mano kolegos, kai kalbėjau ir diskutavau apie šitą įstatymą, išsakė mintį, kad galbūt reikėtų visai nereglamentuoti, kad savivalda pati apsispręstų. Aš tikrai pritariu tokiam variantui. Toks buvo liberalų pasiūlymas, tačiau aš manau, kad svarstymo stadijoje galima pamąstyti. Tai būtų daug radikaliau, bet kaip Seimas apsispręs, taip ir bus.
PIRMININKAS. Dėkoju, pranešėjau. Jūsų nori paklausti net 9 Seimo nariai. Pirmasis sąraše – K. Komskis. Ruošiasi R. Baškienė. Prašau, kolega. Nematau K. Komskio. Tada lyderio vaidmuo tenka R. Baškienei. Ruošiasi K. Masiulis.
R. BAŠKIENĖ (MSNG). Labai ačiū už tokį labai sentimentalų pristatymą gerbiamajam posėdžio pirmininkui.
Mielasis kolega, kuris pateikėte įstatymo projektą, iš tikrųjų numatėte gana kilnų tikslą – palankesnės sąlygos savivaldybių gyventojų interesų atstovavimui. Iš tikrųjų tie, kurie dirbome savivaldybėse, puikiai žinome, kad šita vicemero pareigybė labai dažnai tarnauja koalicijoms sulipdyti, nes tai dar viena politinė pareigybė, galinti darbo metu vykdyti politiką. Jūs siūlote tai daryti ir mažesnėse savivaldybėse. Vietos savivaldos įstatymas merų pavaduotojų funkcijų neapibrėžia. Jų veiklos sritys tvirtinamos tarybos reglamentu. Ar nesvarstėte galimybės, kad lygiagrečiai reikėtų keisti ir Vietos savivaldos įstatymo dar kitą straipsnį, numatant Vietos savivaldos įstatyme ir mero pavaduotojo funkcijų apibrėžimą? Kita vertus, ką jūs minėjote ir kalboje, labai lygiagrečiai derinti mero patarėjų ir vicemerų skaičių savivaldybėse, kad iš tikrųjų tų politinių kėdžių neišsipūstų iki begalybės.
R. AČAS (MSNG). Geras klausimas, kolege. Manau, kad svarstymo stadijoje galima atsižvelgti į šituos visus siūlymus, tačiau mes kažkaip visi esame įpratę, kad savivalda ir yra savivalda. Duokim žmonėms apsispręsti. Sakyčiau, kad kuravimo sritis išvardyti, būtent kokios kuravimo sritys, tai visų turbūt neišvardysi. Kiekviena savivaldybė yra specifinė savivaldybė. Gal vienose savivaldybėse daugiau dėmesio yra skiriama švietimo klausimams, kitose ūkiniams klausimams. Tuo labiau kad dabar vyksta Europos Sąjungos lėšų naudojimas, tai taip pat yra plati sritis, kuriai reikia tam tikro kuravimo. Aš manau, kad jeigu mes viską reglamentuotume iš Seimo, savivalda vėlgi atitoltų nuo žmonių. Manyčiau, kad dėl to savivaldybės taryba turėtų pati apsispręsti. Kaip aš ir sakiau, tai nėra imperatyvu. Jeigu kuri nors savivaldybės taryba manys, kad nereikia to antro vicemero etato, ji gali apsispręsti, kaip ir sakiau, gali visuomeniniais pagrindais. Aš girdėjau čia, Seime, iš vieno frakcijos seniūno, kaip pasakė, pateikė vienos savivaldybės pavyzdį, sako, aš žinau, kad ten yra vienas vicemeras ir tas pats neturi ką veikti. Žinote, galima taip kalbėti ir apie merus, kad yra gal tokių merų, kurie neturi ką veikti. Galima kalbėti apie tokius ministrus, kurie sėdi ir neturi ką veikti, ištisai kažkur būna. Nežiūrėkime į blogus pavyzdžius. Aš orientuoju šitą įstatymo pataisą į dirbančius žmones, į gerai besitvarkančias savivaldybes, o ten, kur žmonės, kurie dirba, galvoja, manau, kad darbo visada užtenka.
PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia K. Masiulis. Ruošiasi V. Bukauskas.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Gerbiamasis pranešėjau, supratau jūsų idėją, tačiau aš noriu paklausti štai tokio klausimo. Jūs lyg ir sakote, kad tai padarys savivaldą labiau savivaldžią. Tai gal padarykime ją pirma savivaldžią. Tai reiškia, kad savivaldybės gyventų iš savo gyventojų ir verslo surinktų pinigų, turėtų savarankiškus biudžetus, niekaip nesusietus su jokiu lėšų perskirstymu, o tada gyventojai spręstų, kad už savo pinigus jie išlaiko du, tris ar penkis merus ar vicemerus. Tegul būna nors 25, jeigu gyventojai dėl to bus laimingi. Tačiau Šveicarijoje net daugelio savivaldybių merų yra visuomeninės pareigybės, apie vicemerus net ir kalbėti nekalbama, bet ten žmonės 50–60 % mokesčių sumoka savivaldybei, ir savivaldybė nusprendžia, kokius mokesčius mokėti.
R. AČAS (MSNG). Gerbiamasis kolega, aš suprantu, kad savivaldoje yra daug problemų ir daug neūkiškumo atvejų. Mes daug ką galime sakyti. Šito įstatymo yra tokie rėmai, ir aš tikrai nenorėčiau gilintis į kitus klausimus. Aš manau, kad čia sėdintys mes esame visi Seimo nariai, turime įstatymų leidybos teisę. Jeigu jūs matote, kad yra tam tikrų kitų problemų, teikite tas įstatymo pataisas. Mes tikrai pritarsime. O riboti ir neleisti laisvai elgtis… Aš manau, jeigu mes savivaldybei leidžiame kitose vietose ir steigti etatus, ir juos panaikinti, būtinai šitoje vietoje mes uždedame ribą ir neleidžiame. Žinote, man dirbant meru, kai mačiau, kad mokyklų direktoriai turi po keturis pavaduotojus, pabandžiau inicijuoti, kad po vieną pavaduotoją būtų sumažinta. Žinote, koks kilo triukšmas! Aš tikrai įsivaizduoju, kad mokykloje keturių pavaduotojų etatų yra per daug, bet kažkodėl jie yra.
O kai reikia visai savivaldai atstovauti… Vien kiek būna pasitarimų! Jūs žiūrėkite, mes, Seimo nariai, visada stengiamės… Kiek tų konferencijų organizuojame ir vis kviečiame arba merą, arba vicemerą. Jeigu į visus tuos renginius važiuotų, iš esmės vieno žmogaus ištisai nebūtų rajone. Dirbdamas meru atsisakiau idėjos važiuoti ir sveikinti garbingo amžiaus senolius, nes bet kuris išvažiavimas iš esmės pusę dienos išbraukia iš darbotvarkės. Visur neįmanoma suspėti, ypač jeigu neturi, kaip ir sakiau, padėjėjų, patarėjų. Tinkamai atstovauti, ką ir Rima čia sakė, iš mano aiškinamojo rašto, kad tinkamai atstovauti rajono gyventojų interesams, aš manau, bet kuris garbingo amžiaus žmogus, turintis tam tikrą įdirbį, prisidėjęs prie tos bendruomenės klestėjimo, nusipelnė tam tikros pagarbos… Visi dažniausiai žiūri į mero instituciją – atvažiuos, atstovaus, neatstovaus. Kiek visokių renginių būna rajone, kiek visokių švenčių būna, visur reikia atstovauti. Iš esmės nelieka kada dirbti.
PIRMININKAS. Pranešėjau, jūsų atsakymai yra labai išsamūs, bet vis tiek 2 minutės grasina mums laiko deficitu. Klausia V. Bukauskas. Ruošiasi A. Dumbrava.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, jūs iš tiesų pabrėžėte, kad žmonės turi apsispręsti, bet šiandien mūsų visuomenė beveik 80 % nori, kad meras vis dėlto būtų renkamas tiesiogiai ir kad nebūtų politinių susitarimų, iš mažumos paskiriamas ar su didesne, ar su mažesne kompetencija. Bet kokiu atveju, manau, įvedant papildomą etatą, kuris Vietos savivaldos įstatyme aiškiai yra reglamentuotas, mano galva, matant, kas vyksta šiandien savivaldybėse, kai seniūnijose, kitose institucijose yra dirbtinai mažinami asignavimai vien dėl to, kad nėra pakankamai lėšų biudžete ir negali deramai įgyvendinti Vietos savivaldos įstatymo, tiesioginius priimtus sprendimus, ką turi savo aplinkoje… Šita pareigybė pareikalautų apie 50 tūkst. Lt iš kiekvienos savivaldybės. Ar tai nebūtų našta sprendžiant visuomenės lūkesčius?
R. AČAS (MSNG). Ačiū už klausimą. Gerbiamasis kolega, kaip aš ir sakiau prieš tai, savivaldybės taryba turi apsispręsti. Jeigu mato, kad reikalingas šitas, atsisakykime kažko – atsisakykime patarėjo, atsisakykime padėjėjo. Iš esmės atlyginimai yra vienodi.
PIRMININKAS. A. Dumbrava. Ruošiasi S. Jovaiša.
A. DUMBRAVA (TTF). Dėkoju. Labai trumpas klausimas. Gerbiamasis pranešėjau, ar būtumėte labai prieš, jeigu, tarkim, ir 21 tarybos narį turinti savivaldybė turėtų galimybę turėti du? Tarkim, Zarasų savivaldybėje tik per paskutiniuosius rinkimus buvo 21 vietoj 25. Pasikeitė gyventojų skaičius, kažkiek sumažėjo, tą ribą peržengė. Skirtumai lyg ir nebūtų dideli tarp savivaldybių, bet skirtumas dėl tų pareigybių atsirastų. Ačiū.
R. AČAS (MSNG). Ačiū, Algimantai, už gerą klausimą. Kaip ir minėjau, nėra šiandien E. Gentvilo, o jis pritarė šiam įstatymo projektui, bet pasakė: mes svarstymo metu jį taisysime, kad visiškai neribotume ir savivaldybėms leistume pačioms pasirinkti. Aš už tokį variantą, bet čia yra toks minkštesnis kompromiso variantas. Aš manau, kad savivaldai reikia leisti pačiai pasirinkti.
PIRMININKAS. Kviečiu S. Jovaišą užduoti klausimą.
S. JOVAIŠA (TS-LKDF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, aš čia įžvelgiu tiek teigiamų, tiek ir neigiamų aspektų. Dėl dalyvavimo renginiuose. Iš tikrųjų jų gausa nėra tokia, kad savivaldybės vadovai nesuspėtų. Vis tiek yra planuojami tie renginiai, be to, yra ne tik meras, vicemeras, bet yra skyrių vedėjai ir panašiai. Man tas neigiamas atspalvis toks, kad kuo daugiau meras turi padėjėjų, patarėjų, tuo jo paties vertė lyg ir mažesnė. Žmonės tikrai labai reaguoja. Jie bado pirštais nesuprasdami, kaip vyksta savivaldybės darbas, ir sako: meras nieko nepadaro, o turi dar ir tiek pavaduotojų. Tai čia vienas dalykas.
Toliau. Ar pagal jūsų siūlymą, patikslinkite, tai bus privaloma, ar savivaldybė galės spręsti dėl antro vicemero pareigybės?
R. AČAS (MSNG). Kaip ir sakiau, čia nėra imperatyvu ir savivaldybė visada gali apsispręsti. Visuomeniniais pagrindais gali būti ir du vicemerai. O tai, ką jūs sakėte dėl atstovavimo, aš manau, kad kiekvienoje savivaldybėje yra skirtinga situacija. Yra savivaldybių, kur tikrai pavyzdingai dirba ir apkrauti darbu, na, gali būti, kaip ir J. Razma minėjo, kad yra vienas vicemeras ir jis neturi ką veikti. Tačiau esu tvirtai įsitikinęs, kad ten, kur tokia situacija yra, po kitų rinkimų situacija pasikeis ir galbūt ateis kiti žmonės, kurie turės daug darbo, turės dvigubai darbo, ir turės atidirbti ir už tą kadenciją, kai buvo bloga valdžia.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjui, jūs atsakėte į visus klausimus, kurie neviršijo 10 min. limito. Nuomonės už ir prieš. Gal K. Masiulis atsisakytų ar nori kalbėti? Norite kalbėti?
K. MASIULIS (TS-LKDF). Taip.
PIRMININKAS. Prašau. K. Masiulis – nuomonė prieš.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Kolegos, aš suprantu intencijas. Pats esu buvęs savivaldos politiku, todėl suprantu ir nenoriu kaip nors smerkti kolegos. Tačiau noriu atkreipti dėmesį, kad tų numatytų pinigų, kurie patenka į savivaldybes, nemaža dalis yra perskirstoma ir jie nėra vien savivaldos surenkami. Jie nėra vien savivaldos reikalas ar savivaldos politikų, kurie atstovauja vietos žmonėms, reikalas. Todėl tikrai čia mes turime ką svarstyti ir negalime taip atlaidžiai žiūrėti.
Aš sutikčiau su visiškai liberaliu sprendimu, kad tegul būna nors 25 pavaduotojai, visi tarybos nariai, bet turi būti viena sąlyga: mes tada nustatome kvotą, kiek pinigų iš biudžeto gali būti skirta valdymui. Nustatome, tarkim, 5 %, protingą kažkokią kvotą, ir savivaldybės žiūri: visi 25 yra mero pavaduotojai, bet tada nelieka pinigų seniūnams, tada seniūnai bus visuomeniniais pagrindais; arba atvirkščiai – seniūnai yra darbuotojai, o vicemerai dirba visuomeniniais pagrindais, kad valdymui nebūtų taškomasi pinigais. Dabar yra perkama į dešinę, į kairę šitais pinigais. Taip, atrasta skylė – dabar pavaduotojus skiria. Dabar reikia įstatymu ne tik leisti daugiau vicemerų, bet ir patarėjų skaičių reglamentuoti. Mes reglamentuosime patarėjų, tada dar nežinia kuo įsidarbins. Aš siūlyčiau nustatyti procentą, kiek galime skirti savivaldai, ir kiek nori – tegul būna 25.
PIRMININKAS. Dėkoju. Nuomonės išsakytos. Kolegos, už? Matau L. Graužinienę. Prašau, Loreta.
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Būčiau nekalbėjusi, bet kolegos polemika privertė pasakyti. Iš esmės, jeigu yra patvirtinamas biudžetas ir nekeičiami pinigai, aš manau, savivaldybė pati galėtų turėti teisę spręsti, ar jam reikia patarėjų, padėjėjų, ar vicemerų. Mums, kaip Seimo nariams, svarbu, kad nedidėtų asignavimai, o šitą dalyką galima sureguliuoti tvirtinant biudžetą ir kitomis priemonėmis. Tai, kad mes visą laiką norime sureguliuoti savivaldos teises, kaip ji turi elgtis, na, galbūt demokratinėje valstybėje, žinodami, kad savivaldybių klausimai pas mus yra šiek tiek atskirti pagal chartiją ir Konstituciją, manyčiau, sureguliuokime pinigus, kad jos neprisisteigtų 25 etatų. Svarbiausia, kad darbai būtų padaryti kuo artimiau žmogui ir gerai.
PIRMININKAS. Dėkoju. Išsakytos nuomonės. Pasiruoškite balsuoti. Kas pritariate įstatymo projektui, balsuojate už, kas nepritariate, balsuojate prieš, kas turite kitą nuomonę, susilaikote. Kolegos, balsavimas pradėtas.
Balsavo 58 Seimo nariai: už – 30, prieš – 3, susilaikė 25. Kolegos, įstatymo projektui pritarta. Pagrindiniu komitetu siūlomas Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas. Papildomo nėra, bet čia buvo iškeltas klausimas ir dėl biudžeto lėšų. Gal Biudžeto ir finansų komitetas galėtų būti kaip papildomas? Galime pritarti? Ačiū. Ir yra pasiūlymas dėl Vyriausybės išvados. Kolegos, ar galime bendru sutarimu, nes numatyta svarstyti rudens sesijoje? Nemanau, kad tai prieštarauja logikai.
Kolegos, 2-12b klausimo svarstymą baigėme.

17.48 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-683 (pateikimas, svarstymas, priėmimas)

Darbotvarkės 2-13a klausimas – Seimo nutarimo „Dėl Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-683. Pranešėjas – P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji Seimo nariai, prašau papildyti pavasario… rudens sesiją ir prašau balsuoti.
PIRMININKAS. Dėkoju už pateikimą. Ar galime pritarti bendru sutarimu? Pritarta.
Ar svarstymo stadijos metu yra norinčių kalbėti? Nematau. Galime bendru sutarimu? Pritarta.
Pradedame priėmimo procedūrą. Nutarimo 1 straipsnis. Ar galime jam pritarti? Dėkoju. Pritarta. 2 straipsnis. Nematau prieštaraujančių. Pritarta.
Pasiruoškite balsuoti, kolegos. Kas už Seimo nutarimo projektą Nr. XIIP-683, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote. Prašau, kolegos, balsavimas prasidėjo.

Šio nutarimo priėmimas

Balsavo 54 Seimo nariai: už – 52, prieš nėra, susilaikė 2. Kolegos, Seimo nutarimas (Nr. XIIP-683) laikomas priimtu. (Gongas)
Kolegos, protokolinė pastaba: šiuos visus nutarimus „Dėl Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ mes sujungiame į vieną, kad Dokumentų departamentui būtų tvarkingiau sujungti visus šiuos klausimus į vieną.

17.50 val.
Muitinės įstatymo 16 straipsnio papildymo ir pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-679, Viešųjų įstaigų įstatymo papildymo 111 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIIP-680 (pateikimas)

Darbotvarkės 2-13b klausimas – Muitinės įstatymo 16 straipsnio papildymo ir pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-679. Ir lydimasis – Viešųjų įstaigų įstatymo papildymo 111 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIIP-680. Tas pats pranešėjas – kolega P. Gražulis. Petrai, prašom.
P. GRAŽULIS (TTF). Tai abu pristatysiu… Gerbiamieji Seimo nariai, aš gal pristatysiu atskirai. Buvau pateikęs Asociacijų įstatymo pataisas ir po pateikimo Seimas joms pritarė, tačiau Vyriausybė pateikė išvadą, kad ne tik asociacijos teikia valstybės numatytas funkcijas, bet ir viešosios įstaigos, ir jie siūlo suvienodinti. Todėl dabar kaip papildymą siūlau, kad ir viešųjų įstaigų, kurioms suteikta teisė, valstybės vienos ar kitos institucijos tam tikros numatytos funkcijos, taip pat būtų numatyta ir griežtesnė finansinė kontrolė, ir būtų viešesnė finansinė ataskaita, ir taip pat kad paslaugų tarifus nustatytų ne pačios viešosios įstaigos, bet įstaiga, kuri numatė šias funkcijas. Tikiuosi, kad jūs pritarsite šioms mano įstatymo nuostatoms po pateikimo.
PIRMININKAS. Dėkoju, gerbiamasis kolega, jūs pateikėte abu. Atsiprašau, jums gali būti klausimų. Nematau. Niekas nenori jūsų klausti. Kolegos, paeiliui. Muitinės įstatymo 16 straipsnio papildymo ir pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-679. Siūlomi komitetai: pagrindinis – Biudžeto ir finansų komitetas. Kolegos, ar galime pritarti? Galime. Papildomas…
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, kadangi jau yra paskirtas pagrindiniu komitetu Audito komitetas, tai būtų logiška, kad ir šiais klausimais būtų Audito komitetas, teiktų išvadas.
PIRMININKAS. Audito komitetas?
P. GRAŽULIS (TTF). Taip.
PIRMININKAS. Ką gi, keičiame Audito komitetu pagrindinį. Papildomas? Neturime. Siūloma svarstyti rudens sesijoje. Kolegos, ar galime pritarti šitam sprendimui? Ačiū. Bendru sutarimu pritarta.
Tuomet – Viešųjų įstaigų įstatymo papildymo 111 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIIP-680. Pagrindinis – Audito komitetas, papildomi – Biudžeto ir finansų komitetas ir Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas. Kolegos, galime pritarti? Ačiū. Siūloma svarstyti rudens sesijoje. Tuo šį klausimą taip pat baigiame, jo svarstymo stadiją.

17.53 val.
Asmens tapatybės kortelės įstatymo 4 straipsnio papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-261, Paso įstatymo 4 straipsnio papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-262 (pateikimas)

Kolegos, darbotvarkės 2-14a klausimas – Asmens tapatybės kortelės įstatymo 4 straipsnio papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-261. Pranešėjas – M. Zasčiurinskas.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Gerbiamieji kolegos, šio įstatymo papildymu siūloma suteikti galimybę žmogui, jeigu jis to nori, įrašyti savo tautybę į pasą arba į asmens tapatybės kortelę. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū, kolega, už tokį trumpą, lakonišką klausimo pateikimą. Jūsų nori paklausti du Seimo nariai. Pirmasis A. Dumbrava. Prašom, kolega.
A. DUMBRAVA (TTF). Gerbiamasis Mečislovai, čia galbūt ne iš šito straipsnio, bet ką jūs manote dėl to, kad dabar senyvo amžiaus žmonės verčiami fotografuotis naujiems pasams, ir mes matome, kokias jie kančias patiria per tą.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Taip, pavyzdžiui, Vilniaus mieste yra didžiulės eilės, pensinio amžiaus žmonės ten priversti stovėti vos ne parom ir ne tik priversti fotografuotis, bet dar ir atiduoti savo pirštų atspaudus. Jiems tai daugeliu atvejų būna didelis stresas, nes vyresnio amžiaus žmogaus pasąmonėje yra toks dalykas, jeigu imami pirštų atspaudai, tai jis jau yra nusikaltėlis. Man teko su jais kalbėtis, tiksliau sakant, jie į mane kreipėsi, aš juos bandžiau raminti, kad jūs ne nusikaltėliai, bet pirštų atspaudus atiduokite.
PIRMININKAS. Dėkoju. K. Kuzminskas. Prašom.
K. KUZMINSKAS (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, manau, tikrai jūsų pataisa yra labai tinkama. Tačiau aš norėčiau paklausti, galbūt be to skliaustelio įrašyti piliečių rašytiniu prašymu – tautybė, ir viskas, kad privalomai būtų tautybė įrašoma. Ačiū.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Matote, privalomai, kaip sakant, niekaip neišeina, nes žmogus turi pats apsispręsti, ar jisai… Čia yra informacija apie jį, jis turi pats apsispręsti, ar leidžiama viešojoje erdvėje naudoti tą informaciją. Jeigu jis nori, prašom, jeigu nenori, tada ne.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Atsakėte į visus klausimus. Aš tik noriu papildyti, kad tai buvo 2-14a ir 2-14b klausimai, įstatymų projektai, kurių registracijos Nr. XIIP-261 ir Nr. XIIP-262.
Kolegos, pagrindiniu komitetu siūlomas Informacinės visuomenės plėtros komitetas. Ar galėtume pritarti? Kolega M. Zasčiurinskas, replika. Prašom.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, tai turėtų būti Žmogaus teisių komitetas. Mes kalbėjome su Žmogaus teisių komiteto pirmininku, jis irgi yra tos pačios nuomonės, kad čia yra klausimas susijęs su žmogaus teisėmis, ir pagrindinis komitetas turėtų būti jisai. Ačiū.
PIRMININKAS. Kolegos, yra pasiūlymas vietoj Informacinės visuomenės plėtros komiteto pasiūlyti Žmogaus teisių komitetą. Galime pritarti tam? Galime. Tuomet papildomi – Biudžeto ir finansų ir Teisės ir teisėtvarkos komitetai, jie galėtų svarstyti šitą klausimą kompetentingai, ir svarstymo stadiją siūlome nukelti į rudens sesiją, jeigu neprieštaraujate. Ačiū. Pritarta abiem klausimams. Baigiame 2-14a ir 2-14b.

17.56 val.
Informaciniai pranešimai

Tuomet Seimo narių pareiškimų žanro langelyje kol kas nematau norinčių kalbėti. Mielieji kolegos, turiu paviešinti informaciją, kad Seimo nariai M. Zasčiurinskas, A. Zeltinis ir S. Ursulas teikia siūlymą dėl įsirašymo į Seimo Tarpparlamentinių ryšių su Iranu grupę, vadovaudamiesi Statutu. Aš manau, Seimo nariai tokiu būdu įvertina prezidento rinkimų Irane rezultatus. Įsirašyti į grupę galima nuo šių metų birželio 13 d. iki 19 d. Seimo kanceliarijoje. O grupės pirmas posėdis, aš atkreipiu dėmesį suinteresuotų asmenų, birželio 20 d. 8.45 val. Lietuvos Respublikos Seimo I rūmų 4 aukšte, tik norėčiau, kad Mečislovas patikslintų, kokioje vietoje. Prie jūsų kabinto. Žinoma vieta, daug žmonių vaikšto. (Šurmulys salėje)
Ką gi, kolegos, dėkoju už jūsų aktyvų dalyvavimą ir linkiu jums gražios birželio 18 d. pavakarės. Ta proga, jubiliejinio 65-ojo Seimo posėdžio proga, registruojamės.
Mielieji kolegos, užsiregistravo net 54 Seimo nariai. Gero vakaro visiems.
