LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
II (PAVASARIO) SESIJOS
VAKARINIO POSĖDŽIO NR. 35
STENOGRAMA

2013 m. balandžio 9 d.

Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko pavaduotojai
K. KOMSKIS ir J. NARKEVIČIUS

PIRMININKAS (J. NARKEVIČ, LLRAF). Gerbiamieji Seimo nariai, pradedame popietinį posėdį. (Gongas) Buvo siūlymas registruotis. Prašom, registruojamės. Laukėme truputį, kad ateitų, buvo trumpa pertrauka, bet ilgiau jau nelabai išeina.
Ačiū. Kaip ponas P. Gylys sako, net 24.

15.04 val.
Generalinio prokuroro D. Valio atsakymai į Seimo narių iš anksto raštu pateiktus klausimus

Pirmas popietinis ir tęsinys – 2-1 klausimas, tai būtent gerbiamojo generalinio prokuroro pono D. Valio atsakymai į Seimo narių iš anksto raštu pateiktus klausimus. Prašom, ponas prokurore, ponas Dariau. Kol jūs prieisite, priminsiu, kad atsakymams skirta iš anksto 15 minučių, likęs laikas bus skirtas atsakymams žodžiu pagal Statute numatytą eiliškumą. Ačiū. Gerbiamasis prokuroras D. Valys atsako į iš anksto pateiktus klausimus. Prašom.
D. VALYS. Suprantu, kad frakcija „Drąsos kelias“, pateikdama klausimus, juose minimus įvykius ir aplinkybes, suvokia ir vertina kitaip nei teisėsaugos institucijos, ir iš to kyla frakcijos narių nepasitenkinimas prokurorų ir kitų pareigūnų, teismų sprendimais. Suprantu, kad atsakydamas į klausimus negaliu tikėtis pakeisti jų požiūrio, tačiau kartu vertinu tai kaip dar vieną galimybę pristatyti prokuratūros poziciją visiems Seimo nariams dar didesnio aiškumo ir savitarpio supratimo labui. Pasistengsiu atsakyti į visus man pateiktus klausimus, tačiau gerbdamas jūsų laiką kai kuriuos iš jų apibendrinsiu.
Frakcijos nariai teiraujasi dėl generalinio prokuroro kreipimosi į Seimą formuluotės, manydami, kad jame turėjo būti paminėta ir ta Kėdainių rajono apylinkės teismo 2011 m. gruodžio 16 d. sprendimo dalis, kuri buvo skirta apibrėžti vaiko perdavimo procedūrą. Pirmas klausimas. Kreipimasis į Seimą dėl Seimo narės N. Venckienės teisinės neliečiamybės panaikinimo formuluojamas remiantis įtarimų turiniu. Pranešimas apie įtarimą rengiamas vadovaujantis baudžiamąjį procesą reglamentuojančiais teisės aktais, o juose nustatyta, kad pranešime apie įtarimą turi būti nurodyta, kokia konkrečia nusikalstama veika yra įtariamas asmuo, ir baudžiamasis įstatymas, numatantis tą nusikalstamą veiką. Kaip jums žinoma, N. Venckienę siekiama patraukti baudžiamojon atsakomybėn dėl teismo sprendimo nevykdymo, todėl nebuvo jokio pagrindo išplėsti kreipimosi formuluotę tuo, kas nėra šio ikiteisminio tyrimo dalykas. Kartu paminėtina, kad teismo sprendimo dėl vaiko perdavimo motinai kopija buvo pateikta Seimo laikinajai komisijai. Frakcijai taip pat kilo klausimų dėl Klaipėdos apygardos prokuratūros prokuroro Aido Giniočio nutarimo nutraukti ikiteisminį tyrimą išsamumo, teisės aktų, įpareigojančių gerbti vaiko orumą, ir teismo sprendimo dėl vaiko perdavimo vykdymo aplinkybių. Antras ir trečias klausimai. Užtikrinu, kad prokuroro A. Giniočio nutarime nutraukti ikiteisminį tyrimą dėl galimo valstybės tarnautojų piktnaudžiavimo, vykdant Kėdainių rajono apylinkės teismo sprendimą, jokia teismo sprendimo dalis nebuvo nei pamiršta, nei ignoruota. Ir man, ir kitiems prokurorams tarptautinių ir nacionalinių teisės aktų reikalavimai, susiję su vaiko teisių apsauga, yra ne tik žinomi, mes jais vadovaujamės. Suprantu, kad tokie jautrūs įvykiai kiekvieno gali būti vertinami įvairiai, ir dėl to formaliai skambantys prokuroro nutarimai gali būti nesuprantami ar atrodyti neteisingi, tačiau teisinėje valstybėje vienintelis civilizuotas būdas asmenims siekti teisingumo ir būti jo pusėje – naudotis apskundimo teise ir eiti skundų nagrinėjimo daugiapakopėje teismų sistemoje keliu. Nemanau, kad šios frakcijos ar kiti Seimo nariai su tuo nesutiktų.
Taigi, kaip jums puikiai žinoma, prokuroro priimtą nutarimą nutraukti ikiteisminį tyrimą, pradėtą dėl galimo valstybės tarnautojo piktnaudžiavimo, vykdant Kėdainių rajono apylinkės teismo sprendimą, šio proceso dalyviai įstatymo nustatyta tvarka skundė visoms galimoms aukštesnėms instancijoms. Priminsiu, kad šiuo tyrimu buvo siekiama įvertinti, ar valstybės tarnautojai, vykdydami teismo sprendimus paimti mažametę iš jos buvimo vietos, nepiktnaudžiavo tarnybine padėtimi, neviršijo įgaliojimų. Taip pat įvertinti, ar sprendimo vykdyme dalyvavę kiti asmenys nepažeidė vaiko perdavimo tvarką reglamentuojančių teisės aktų reikalavimų. Patikrinimus atliko ne tik aukštesnysis prokuroras, bet ir Klaipėdos miesto apylinkės teismo ikiteisminio tyrimo teisėjas. O Klaipėdos apygardos teismas šių metų kovo 6 d. priėmė galutinę ir neskundžiamą teismo nutartį, kuria paliko galioti prokuroro nutarimą nutraukti ikiteisminį tyrimą, tai yra galutinai pripažino jo teisėtumą ir pagrįstumą. Aš visiškai pasitikiu Lietuvos teisine sistema ir neturiu pagrindo kvestionuoti minėtą sprendimą.
Dėl prokuroro įgaliojimų vertinti faktines vaiko perdavimo motinai aplinkybes – ketvirtas ir penktas klausimai.
Teisę prokurorui vertinti faktines veikos aplinkybes suteikia ne tik Konstitucijos 118 straipsnis, skelbiantis, kad niekas kitas, išskyrus prokurorą, negali organizuoti ikiteisminio tyrimo ir jam vadovauti, bet ir Baudžiamojo proceso kodekso, Prokuratūros įstatymo ir kitų įstatymų nuostatos. Ikiteisminio tyrimo organizavimas apima tyrimui reikšmingų duomenų rinkimą ir jų vertinimą, todėl tyrimą organizuojantis prokuroras privalo priimti sprendimus dėl ikiteisminio tyrimo duomenų pakankamumo ir jų reikšmės. Taigi ir šiuo atveju prokuroras atliko savo pareigą – surinko tyrimui reikšmingus duomenis ir juos įvertino. Prokuroro atliktas vertinimas galutine ir neskundžiama teismo nutartimi buvo pripažintas kaip teisėtas ir pagrįstas. Šiuo metu liko neįvertinta tik tuometinės vaiko laikinosios globėjos N. Venckienės veiksmų atitiktis teisės aktams.
Dėl teismo sprendimo vykdymo principo suderinamumo su vaiko orumo ir fizinio, psichinio neliečiamumo, humanizmo, demokratijos ir kitais principais – šeštas klausimas.
Neabejotinai sutinku, kad jūsų minimi principai yra labai svarbūs ir jų turi būti laikomasi. Neabejoju, kad teismo sprendimai, kurių pagrindu dukra buvo perduota savo motinai, buvo priimti siekiant būtent jūsų nurodytų vaiko orumo, jo fizinio ir psichinio neliečiamumo, humanizmo ir demokratijos principų užtikrinimo. Dėl šios priežasties teismo sprendimo įvykdymas leido įgyvendinti ir apsaugoti vaiko orumą, teisę gyventi su motina, jo fizinį ir psichinį neliečiamumą bei kitas vertybes.
Dėl teisės aktų, leidžiančių teismams aiškinti Konstituciją, bei valstybės pareigūnų imuniteto ribų – septintas ir aštuntas klausimai.
Teismų praktikoje laikomasi nuostatos, kad teisėjų imunitetas nėra absoliutus. Teisėjams garantuojamas funkcinis imunitetas, siejamas su jų nepriklausomumo užtikrinimu einant pareigas. Tokią teismų praktiką atitinkančią poziciją 2012 m. kovo 22 d. neskundžiamoje nutartyje išdėstė ir Kėdainių rajono apylinkės teismas, priimdamas sprendimą leisti pašalinant kliūtis paimti mažametę iš jos buvimo vietos. Teismo nuomone (cituoju), „nagrinėjamu atveju vykdymo veiksmai atliekami priverstinai vykdant teismo sprendimą, kuris priimtas byloje, kurioje N. Venckienė dalyvavo kaip privatus fizinis asmuo“. Vykdytinu teismo sprendimu yra išspręstas ginčas, kilęs iš šeimos teisinių santykių, todėl teisėjos imunitetas tuo atveju, jeigu priverstinai vykdant teismo sprendimą vaikas turėtų būti paimamas iš jo dabartinės gyvenamosios vietos, nebus pažeistas. Konstitucija numato, kad teisingumą vykdo tik teismai, kurie nagrinėdami bylas yra nepriklausomi ir klauso tik įstatymų. Teismas teisės aktus taiko ir konkrečioje byloje teisingumą vykdo pats. Generalinė prokuratūra nekvestionuoja teismo priimtų sprendimų ir teismui priskirtų funkcijų nevykdo. Seimo nariai dėl kilusių klausimų turi teisę kreiptis į Konstitucinį Teismą.
Dėl konstitucinių galių siaurinimo ir autoriteto žeminimo – devintas klausimas.
Tikrai negaliu sutikti su tuo, kad prokuratūra, vykdydama Konstitucijoje ir kituose teisės aktuose, kuriuos, beje, priima Lietuvos Respublikos Seimas, jai priskirtas pareigas, gali pažeminti Seimo ar kitos institucijos autoritetą arba susiaurinti kažkieno teisėtas galias, kaip teigiama frakcijos klausime. Konstitucija Seimui suteikia itin svarbius įgaliojimus. Vienas jų – spręsti, ar Seimo nariui reiškiami įtarimai yra susiję su galimai padaryta nusikalstama veika, ar yra tik politiniai. Taip įgyvendinama ne tik konkretaus politiko apsauga nuo galimo politinio persekiojimo ar susidorojimo, bet ir užtikrinamas visos demokratinės santvarkos stabilumas.
Pritardamas tokiai Seimo teisei manau, jog nederėtų pamiršti, kad Konstitucija nustato ir kitų valstybės gyvavimą užtikrinančių institucijų teises ir pareigas. Teisę organizuoti ikiteisminį tyrimą ir jam vadovauti, palaikyti valstybinį kaltinimą baudžiamosiose bylose Konstitucija suteikia tik prokurorui, o teisę išteisinti konkretų asmenį ar jį nuteisti, pripažinti kaltu – tik teismams. Todėl natūralu, kad Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatyme, vadovaujantis Konstitucijos nuostatomis, sakoma, kad Seimo komisija, tirdama jai pavestą klausimą ir įgyvendindama savo teises, nesikiša į teismo, teisėjo, prokuroro, ikiteisminio tyrimo pareigūno veiklą, kai jie atlieka ikiteisminį tyrimą ar nagrinėja bylą teisme. Komisija jos tyrimui reikalingą informaciją, esančią baudžiamojoje byloje ar kitoje medžiagoje, gali gauti ir gauna tiek, kiek to nedraudžia teisės aktai ir atitinkamos informacijos atskleidimas nekenkia konkretaus ikiteisminio tyrimo sėkmei ar su juo susijusių asmenų teisėtiems interesams. Tačiau laikinoji tyrimo komisija neturi reikalauti, kad prokuroras pateiktų paaiškinimus dėl atliekamo ar atlikto ikiteisminio tyrimo. Konkretus ikiteisminis tyrimas negali būti parlamentinio tyrimo objektu.
Uždarame Laikinosios komisijos posėdyje pateikėme visą pagal įstatymus galimą pateikti medžiagą ir atsakėme į visus Seimo nariams kilusius klausimus. Noriu pabrėžti, kad prokuratūra tikrai geranoriškai bendradarbiauja ir atsako į Seimui ar visuomenei kylančius klausimus, tačiau ne visuomet gali patenkinti politikų ar kitų žmonių lūkesčius, nes tai reikštų Konstitucijoje bei kituose teisės aktuose jai priskirtų pareigų ir draudimo nepaisymą ar nevykdymą.
Frakcija taip pat klausia, kuo filmuotos medžiagos pateikimas gali pakenkti tyrimui ar vaiko gyvenimui, – dešimtas klausimas.
Aptariamą ikiteisminį tyrimą organizuojantis prokuroras sprendimą neteikti vaizdo įrašo priėmė pats (šiame įraše užfiksuotas nepilnametis), grindė Baudžiamojo proceso kodekso 177 straipsnio 1 dalimi tokį sprendimą. Šioje dalyje kategoriškai ir vienareikšmiškai nustatyta, kad skelbti duomenis apie nepilnamečius nukentėjusiuosius yra draudžiama, o tokių duomenų skelbimas susijęs su jų atskleidimu bent vienam trečiajam asmeniui. Šis draudimas teismų praktikoje laikomas absoliučiu ir nereikalauja jokio papildomo pagrindimo. Ne tik kaip generalinis prokuroras manau, kad mes, suaugusieji, tokiose situacijose kaip ši privalome susitarti ir rasti būdų priimti būtinus sprendimus išvengdami visko, kas potencialiai gali pakenkti vaikui dabar ar ateityje.
Dėl įtarimų dėl teismo pažeminimo, prieštaravimo civilizuotų valstybių teisminei praktikai – vienuoliktas ir dvyliktas klausimai.
Sutinku, kad demokratinėje valstybėje, kokia ir yra Lietuva, tikrai teisėta ir priimtina išsakyti sąžiningą kritinę nuomonę dėl valdžios pareigūnų. Taip teigdamas neabejotinai remiuosi Lietuvos ir Europos teismų praktika. Vis dėlto sąžininga kritinė nuomonė nėra ir negali būti tapatinama su užgauliojimu, įžeidinėjimu, žeminimu ar nepagrįstų kaltinimų išsakymu. Akivaizdu, kad saviraiškos teisė, kaip ir absoliuti dauguma kitų teisių, visose civilizuotose valstybėse yra ribojama tiek, kiek tai būtina apsaugoti kitoms fundamentalioms demokratijos teisėms, o pagarba teisingumą vykdančiam teismui privalo būti saugoma kaip viena iš svarbiausių demokratinės valstybės prielaidų.
Esu susipažinęs su visais dokumentais ir duomenimis, kurie buvo reikalingi priimant man sprendimus. Dėkoju už skirtą laiką, dėmesį ir bendradarbiavimą.
PIRMININKAS. Ačiū. Dabar bus skirtas laikas atsakymams žodžiu. Pagal Statutą pirmas turi teisę Seimo narys, uždavęs klausimus raštu. Taigi užsirašė ponia A. Stancikienė. Prašom. Klausia ponia A. Stancikienė.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Aš tiesiog atkreipiu čia negausiai dalyvaujančių savo kolegų Seimo narių dėmesį, kad iš 12 pateiktų klausimų prokuroras nesugebėjo atsakyti nė į vieną. Iš tikro Statutas įpareigoja prokurorą, ateinantį į tribūną ir gavusį klausimus ne čia, o gavusį klausimus prieš tam tikrą laiką raštu, pasiruošti atsakymams ir konkrečiai atsakyti į užduotą klausimą. Ką gi jūs, prokurore, darėte? Jūs klausimą išvartėte taip, kaip norite, kiekvieną klausimą pats sau uždavėte, kaip norėjote, ir atsakėte, kaip jums patogu. Iš esmės aš negavau atsakymo nė į vieną iš 12 užduotų klausimų.
Kaip įrodymą pateiksiu vieną klausimą ir prašau atsakyti labai konkrečiai ir labai lakoniškai, be literatūros. Kokie teisės aktai leidžia naudoti jėgą prieš mažametį vaiką, jį perduodant iš oficialios globėjos, kuriai nepareikšti jokie įtarimai jos globos byloje, motinai, kai vaikui negresia joks pavojus, jūs jo negelbėjate iš teroristų, kai jėgos panaudojimo neleidžia ir nenumato netgi teismo nutarimas, įpareigojantis tą vaiką skubiai perduoti be prievartos? Tai koks teisės aktas leidžia tą prievartą ir jėgą naudoti? Konkrečiai.
PIRMININKAS. Ačiū, jūs beveik tilpote į laiką. Prašau.
D. VALYS. Mergaitės perdavimo motinai įvykdymo aplinkybės buvo išsamiai ištirtos ir objektyviai įvertintos galutine ir neskundžiama Klaipėdos apygardos teismo nutartimi. Aš neturiu pagrindo kvestionuoti minėto teismo sprendimo.
PIRMININKAS. Ačiū. Dabar klausia opozicijos lyderis. Nėra. Klausimą užduoda ponas R. Kupčinskas. Paskui bus replika. Ponas R. Kupčinskas.
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamasis generalini prokurore, vis dėlto ne kartą buvo kalbėta ir, tarp kitko, visuomeninės komisijos ir kitų visuomeninių organizacijų buvo konstatuoti smurtiniai veiksmai praeitų metų gegužės 17 d. Ar buvo ištirta ir kodėl taip vangiai tiriama, jeigu dar nebuvo ištirta, kokios to tyrimo išvados dėl smurtinių policijos veiksmų Klonio gatvėje?
D. VALYS. Pakartosiu, kad minėtos aplinkybės yra išsamiai ištirtos ir įvertintos Klaipėdos apygardos teismo nutartyje, kur pasakyta, kad neteisėtas smurtas, apskritai smurtas vaiko atžvilgiu nepanaudotas.
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Ponia Aurelija, jūs dėl vedimo tvarkos norėtumėte? Prašau. Dėl vedimo tvarkos.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Noriu paklausti, ką čia veikia generalinis prokuroras? Jūs tyčiojatės iš Seimo, ką jūs veikiate? Jūs atėjote konkrečiai atsakyti į užduotus klausimus, o ne aiškinti, ką kažkur kažkas ištyrė.
PIRMININKAS. Ačiū, kadangi kalbate ne dėl vedimo tvarkos. Prokuroras atsakinėja, o atsakymą priimti ar nepriimti jūsų valia. Taigi klausia kitas – ponas M. Zasčiurinskas. Prašau.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Dėkoju, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis prokurore, pirmiausia noriu pasakyti, aš kaip komisijos narys dabar pasakysiu. Komisija neprašė, kad jūs paskelbtumėte tą vaizdo medžiagą, mes ne to prašėme. Mes vartojome visai kitą sąvoką, tai yra „leisti susipažinti“.
Dabar mano klausimas. Jūs, kaip generalinis prokuroras, žinote visus įstatymus, juos prižiūrite ir, teisingai, pritariu, kad reikia laikytis įstatymų. Mūsų laikinoji komisija svarstė valstybinės reikšmės klausimą, valstybinės svarbos klausimą, cituoju iš įstatymo, t. y. valstybinės svarbos klausimą. Per šį svarstymą buvo kai kurių keistų niuansų. Dėl vieno niuanso aš turiu klausimą. Šitas laikinosios komisijos įstatymas reikalauja, kad asmenys turi būti raštu įspėjami dėl baudžiamosios atsakomybės už melagingų pranešimų, paaiškinimų, informacijos ar duomenų teikimą komisijai ir išvardinti, kokie tie asmenys. Tai yra valstybės valdžios ir valdymo institucijų, valstybės ir savivaldybės įmonių, taip pat valstybės ir savivaldybės politikų…
PIRMININKAS. Kolega, laikas, prašau klausti.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Mano klausimas toks: jūsų nuomone, kodėl nebuvo vykdomas šio įstatymo 4 straipsnio 3 dalies reikalavimas, kad prokurorai taip pat pasirašytų šitą perspėjimą dėl baudžiamosios atsakomybės?
D. VALYS. Ačiū. Akivaizdu, kad šis klausimas yra ne man. Jis yra susijęs su Seimo laikinosios komisijos darbo organizavimu.
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Klausia Liberalų sąjūdžio frakcijos atstovas ponas V. Gailius. Prašom.
V. GAILIUS (LSF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Pone Valy, žinau jūsų didelę kompetenciją ir patirtį tiriant autoįvykių bylas ir nelaimingus atsitikimus darbe. Ar, priimdamas sprendimus, jūs esate savarankiškas, kadangi ir per aptariamą situaciją keletą kartų jūs vengėte atsakomybės, perkeldamas savo atsakomybę pavaldiems prokurorams? Prokurorų kompetencijų nuostatus žinau, baudžiamąjį procesą žinau. Atsakykite iš esmės.
D. VALYS. O kas turima omeny? Niekada nejutau jokios politikų įtakos ir apie kokį sprendimą ir jo perkėlimą prokurorams kalbama? Jeigu kalbama apie sutikimą ar nesutikimą skelbti duomenis, be abejo, tai yra ikiteisminį tyrimą organizuojančio prokuroro kompetencija.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausimą užduoda ponas S. Jovaiša. Prašau.
S. JOVAIŠA (TS-LKDF). Gerbiamasis prokurore, atsakydamas į dešimtą klausimą, minėjote, kad medžiagos, susijusios su nepilnamečiais, tokiu atveju viešinti neturite teisės. Bet vis dėlto atsitiko taip, kad tą filmuotą medžiagą pateikėte. Ar jūs čia ką nors pažeidėte, ar truputį pavėluotai reagavote, nes, kiek mums žinoma, tiek aprašomojoje dalyje, tiek filmuotoje medžiagoje turbūt buvo vienas ir tas pats. Ar dabar jūs sau prieštaraujate, ar ne?
D. VALYS. Pateikdami minėtą trumpos trukmės vaizdo įrašą, be abejo, mes nieko nepažeidėme, nes minėtame įraše nematyti mažametės mergaitės. Mes tai padarėme komisijos prašymu, specialiu prašymu, kad pateiktume šią įrašo dalį. Anksčiau tokių prašymų nebuvo gauta.
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Ponas J. Kondrotas. Prašau. Darbo frakcijos atstovas.
J. KONDROTAS (DPF). Labai ačiū. Norėjau užduoti panašų klausimą kaip S. Jovaiša, bet pasinaudosiu proga ir paklausiu gerbiamojo generalinio prokuroro… na, nežinau, tiesiog faktą išdėstyti. Aš už tai, kad teisingumas turi būti visur. Man pačiam kovo 25 d. teko būti teismo posėdžių salėje, kai nebuvo užtikrinta, kad galėtume dalyvauti, buvo tik septynios vietos, o teismo posėdžio pirmininkė pasakė, kad tik stovimos. O kai jos paklausė, jeigu aš sergu ir negaliu stovėti, neatsakė, pasakė, kad tai yra vidaus tvarkos taisyklės. Pasiteiravus, kur yra tos vidaus tvarkos taisyklės, pasirodo, jų nėra. Kur rasti tiesą? Ačiū.
D. VALYS. Klausimas susijęs su kitos institucijos darbo veiklos organizavimu, į jį atsakyti tikrai ne mano kompetencija.
PIRMININKAS. Ačiū už lakoniškus atsakymus. Visi spės paklausti. Taigi ponia V. M. Čigriejienė. Prašau, jūsų klausimas.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamasis prokurore, norėčiau pratęsti R.Kupčinsko klausimą, tik ne dėl Klonio gatvės, bet vis tiek susijusį su ta byla.
Prokuratūros įvaizdis visuomenėje yra nekoks. Kaip jūs, kaip generalinis prokuroras, turintis turėti tvirtą stuburą, tvirtą nusistatymą, teisingumą, galvojate pagerinti prokuratūros darbą? Ir ar yra normalu, kad ponia M. Milinienė savo sūnaus žūties aplinkybes pati ištiria ir pateikia prokuratūrai? Prašom atsakyti.
D. VALYS. Kiek žinau, prokurorai labai intensyviai organizuoja minėtą tyrimą. Be abejo, prie to gal prisideda ir iniciatyvi proceso dalyvė. Normalu, kad pagal proceso įstatymą suinteresuoti proceso asmenys pareiškia tam tikrus prašymus, ir dėl to prokurorai priima sprendimus. Bet mes, prokuratūra, darome viską, kad šis ikiteisminis tyrimas būtų kuo greičiau atliktas.
PIRMININKAS. Ačiū. Ir paskutinysis klausia ponas R. Šimašius. Prašau.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Gerbiamasis generalini prokurore, norėčiau pratęsti S. Jovaišos klausimą dėl filmuotos medžiagos pateikimo. Tiesą sakant, nebūtinai prašytojas turi būti Seimas, nebūtinai šios bylos ir nebūtinai filmuotos medžiagos. Labai dažnai iš prokurorų tenka girdėti, kad jie negali pateikti tam tikros informacijos, nes to neleidžia baudžiamojo proceso normos, nes be prokuroro sutikimo medžiagos pateikti negalima. Bet kai tai sako pats prokuroras, kuris tą sutikimą gali duoti, atrodo labai neįtikinamai. Ar jūs planuojate ką nors padaryti, kad arba prokurorai pasakytų labai aiškų argumentą, kodėl jie negali duoti, bendresnį arba konkretesnį, arba bent jau nevartotų tokių argumentų, kurie yra, atsiprašau, visiškai niekiniai ir sukelia daugiau nereikalingų aistrų, negu padeda kam nors ką nors išsaugoti?
D. VALYS. Šiuo atveju vaizdo įrašo pateikimą riboja ne prokuroro pozicija. Manau, kad prokuroras yra pagrįstai įsitikinęs, kad tai riboja įstatymas, kuris draudžia, kaip minėta, skelbti ikiteisminio tyrimo duomenis apie nukentėjusius nepilnamečius. Tokia yra ir teismų praktika, kad tas draudimas yra absoliutus. Manau, prokuroras čia net neturi pasirinkimo pateikti ar nepateikti vaizdo įrašą.
PIRMININKAS. Ačiū. Generalinis prokuroras ponas D. Valys atsakė į visus pateiktus klausimus. Taigi ačiū jums.
D. VALYS. Labai ačiū.

15.29 val.
Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo 24, 56 straipsnių pakeitimo ir papildymo ir Įstatymo papildymo 471 ir 561 straipsniais įstatymo projektas Nr. XIIP-321, Civilinio kodekso 3.172, 3.176, 3.182, 3.183, 3.210, 3.212, 3.241, 3.250, 3.254, 3.257, 3.262, 3.264, 3.269 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-322, Civilinio proceso kodekso 407 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-323 (pateikimas)

PIRMININKAS. 2-3a darbotvarkės klausimas. Pranešėja – ponia R. Šalaševičiūtė. Pateikimo stadija. Projekto Nr. XIIP-321. Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo 24, 56 straipsnių pakeitimo ir papildymo ir įstatymo papildymo 471 ir 561 straipsniais įstatymo projektas ir lydimieji įstatymų projektai Nr. XIIP-322, Nr. XIIP-323.
Prašau, ponia Rimante.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, iš tikrųjų čia bus trumpai pristatomas ne tik Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo projektas, bet taip pat ir susiję Civilinio kodekso ir Civilinio proceso kodekso siūlomi pakeitimai.
Aš noriu priminti tiems, kurie čia ne pirma kadencija ir ne naujokai, kaip aš pati Seime esu, kad šitie projektai buvo registruojami jau nuo 2007 m., bet nebuvo svarstyti, nebuvo priimti konkretūs sprendimai. Pirmasis, kuris tuo metu teikė, tai buvo G. Šileikis, po to 2009 m. rugpjūtį šitų teisės aktų pakeitimus buvo įregistravęs G. Songaila. Šiuos projektus 2010–2011 m. taip pat teikė Tėvynės sąjungos atstovė V. V. Margevičienė ir buvusi Seimo Pirmininkė I. Degutienė.
Kadangi šie teisės aktai nebuvo priimti, nes nebuvo svarstymo ir priėmimo stadijų, vis dėlto dėl jų buvo gautos Teisės departamento išvados. Šiuo metu teikiami projektai yra patobulinti, taip pat atsižvelgiant į buvusias Teisės departamento išvadas.
Projektais yra siūloma išsamiau reglamentuoti vaiko paėmimo iš tėvų arba kitų teisėtų atstovų procesą ir kitus su tuo susijusius klausimus, siūloma išplėsti giminaičių, su kuriais vaikams turi būti sudaromos sąlygos bendrauti, grupę. Pagal galiojančią Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo 56 straipsnio 3 dalies formuluotę vaiką iš tėvų ar kitų teisėtų atstovų gali paimti tik savivaldybės Vaiko teisių apsaugos skyrius vienas arba kartu su policija. Dėl šios įstatymo nuostatos neretai nepagrįstai dubliuojamas dviejų institucijų darbas.
Taip pat pasibaigus savivaldybių Vaiko teisių apsaugos skyrių darbo laikui daugelyje savivaldybių ši įstatymo nuostata negali būti įgyvendinama ir neveikia. Paimant vaiką iš šeimos ar kitų teisėtų atstovų, neretai kyla šių nuostatų įgyvendinimo problemų, labai dažnai keliamas vaiko paėmimo iš šeimos teisėtumo ir pagrįstumo klausimas.
Atsižvelgiant į tai, siūlytina pakeisti ir papildyti Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo 56 straipsnį, papildyti jį 561 straipsniu, įtvirtinant pagrindines vaiko paėmimo iš tėvų ar kitų teisėtų vaiko atstovų nuostatas, nustatyti subjektus (t. y. policijos pareigūnai arba Vaiko teisių apsaugos specialistai), turinčius teisę paimti vaiką iš tėvų ar kitų teisėtų atstovų, įtvirtinti nebaigtinį vaiko paėmimo iš šeimos kriterijų sąrašą, nustatyti paimto vaiko laikinojo apgyvendinimo tvarką, pranešimų tėvams ar kitiems teisėtiems atstovams turinį bei pagrindinius tarpinstitucinio bendradarbiavimo vaiko paėmimo atveju aspektus. Pažymėtina, kad vaiko paėmimo iš tėvų ar kitų teisėtų atstovų atveju vaikas išskiriamas su savo teisėtais atstovais administraciniu, o ne teismo sprendimu.
Remiantis Civilinio kodekso 3.250 straipsnio 2 dalimi Valstybinė vaiko teisių apsaugos institucija privalo per 3 dienas užtikrinti laikinosios globos (rūpybos) paskyrimą vaikui, kuriam reikia globos ar rūpybos.
Siekiant užtikrinti vaiko paėmimo iš teisėtų atstovų bei laikinosios globos (rūpybos) vaikui nustatymo administraciniu teisės aktu legitimumą, siūlytina atlikti kompleksinius teisės aktų pakeitimus. Tai yra pakeisti ne tik Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo nuostatas, bet ir Civilinio kodekso bei Civilinio proceso kodekso nuostatas.
Lietuvos Respublikos vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymą siūloma papildyti 471 straipsniu, siekiant stiprinti vaiko teisių apsaugą, užtikrinti kiekvienam vaikui galimybę augti ir vystytis saugioje aplinkoje, būti apsaugotam nuo neigiamos socialinės aplinkos, taip pat užtikrinti tinkamą tarptautinių įsipareigojimų vaiko teisių apsaugos srityje vykdymą.
Teikiamo Lietuvos Respublikos vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo 24, 56 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 471 ir 561 straipsniais įstatymo projekto tikslas – įstatymo lygmeniu detalizuoti vaiko paėmimo iš tėvų ar kitų teisėtų atstovų tvarką, taip pat nustatyti, kad paėmus vaiką iš šeimos ne vėliau kaip per 3 darbo dienas turi būti kreipiamasi į teismą dėl leidimo nustatyti vaikui laikinąją globą. Taip teismas realizuos vaiko atskyrimo nuo tėvų teisėtumą ir pagrįstumą, sumažės piktnaudžiavimo ar aplaidumo paimant vaiką iš tėvų ar kitų teisėtų atstovų tikimybė, vaiko atskyrimo nuo tėvų teisinis reglamentavimas bus suderintas su pagrindinėmis Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijos nuostatomis.
Taip pat įstatymo projektu siekiama įstatymo lygmeniu įtvirtinti bendrą nuostatą, kad už tyčinius, apysunkius, sunkius ir labai sunkius nusikaltimus teistiems asmenims visam laikui, tai yra nepaisant to, ar išnyko teistumas, būtų apribota galimybė dirbti bet kokį darbą, taip pat savanorystės pagrindais, arba verstis bet kokia individualia veikla, kaip nors susijusia su vaikais, vaikų aklėjimu, priežiūra, ugdymu.
Atkreiptinas dėmesys, kad šiuo metu galiojantys teisės aktai numato, kad baudžiamojo poveikio priemonė gali būti skiriama tik konkrečiam laikotarpiui, tai yra teisė dirbti tam tikrą darbą arba užsiimti tam tikra veikla gali būti atimama tik nuo vienerių iki penkerių metų.
Civilinio proceso kodekso 407 straipsnio pakeitimo projektu siūloma keisti dabar galiojančią Civilinio proceso kodekso nuostatą, pagal kurią teismas, laikinai ribodamas tėvų valdžią, skiria vaikui tik nuolatinę globą. Siūloma sudaryti prielaidas vaiko globos (rūpybos) rūšį (laikinoji ar nuolatinė) sieti su tėvų valdžios apribojimo rūšimi (laikinas arba neterminuotas), taip pat įtvirtinti teismo pareigą išspręsti vaiko išlaikymo priteisimo klausimą.
Teikiamo Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso 407 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto tikslas – suteikti teismui, nagrinėjančiam ieškinį dėl tėvų valdžios apribojimo, diskrecijos teisę nuspręsti, kokią vaiko globos formą – laikinąją ar nuolatinę – nustatyti vaikui.
Civilinio kodekso straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projekto tikslas – užtikrinti vaiko paėmimo iš šeimos ir laikinosios globos nustatymo administraciniu teisės aktu legitimumą ir atitiktį Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijos ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvencijos nuostatoms. Pakeitus vaiko globos nustatymo teisinį reglamentavimą ir įtvirtinus nuostatą, kad vaikui laikinoji globa gali būti nustatoma tik gavus teismo leidimą, teismas realizuos vaiko atskyrimo nuo tėvų teisėtumą ir pagrįstumą, sumažės piktnaudžiavimo ar aplaidumo paimant vaiką iš tėvų ar kitų teisėtų atstovų bei nekokybiško socialinio darbo su šeima tikimybė, taip pat teismui bus suteikta diskrecijos teisė globos rūšį nustatyti atsižvelgiant į tėvų valdžios apribojimo rūšį.
Įtvirtinus įpareigojimą Valstybinei vaiko teisių apsaugos institucijai pareikšti teismui ieškinį dėl tėvų valdžios apribojimo… vaiko per šešis mėnesius nuo laikinosios globos vaikui nustatymo, bus panaikinta neigiamai besiformuojanti praktika, kai neapribojus tėvų valdžios administraciniu teisės aktu vaikui paskiriami kiti teisiniai vaiko atstovai, taip pat tikėtina, kad toks teisinis reguliavimas paskatins ieškoti efektyvesnių socialinio darbo su šeima formų. Civiliniame kodekse įtvirtinus nuostatą, kad tėvai, globėjai ir rūpintojai turi sudaryti sąlygas vaikams bendrauti ne tik su artimaisiais, bet ir kitais giminaičiais, su kuriais vaiką sieją emociniai ryšiai, būtų užtikrintas šeimos ryšių plačiąja prasme, kaip vieno iš identiškumo elementų, išsaugojimas.
PIRMININKAS. Ačiū už išsamų pristatymą. Tačiau vis tiek jūsų nori paklausti 8 Seimo nariai. Taigi klausimai. Pirmasis užduos klausimą ponas R. J. Dagys. Ruošiasi ponas M. Zasčiurinskas. Prašau, pone. R. J. Dagio nėra. Tada ponas Rimantas Zasčiurinskas. Ruošiasi ponia A. Stancikienė.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Gerai. Dėkui. Rimantas Zasčiurinskas dabar jūsų paklaus, nors iki to laiko buvau Mečislovas.
Aš suprantu, kad šiandien šeimos politikos klausimai išties yra labai aktualūs ir jie yra pirmaeiliai, bet nemanau, kad šiandien šeimos politikos srityje yra svarbiausia nagrinėti klausimą, kaip atimti vaiką iš šeimos. Tuo aspektu mano klausimas toks. Jūs norite policijai suteikti teisę ir pareigą išanalizuoti, ar yra piktnaudžiaujama, ar smurtaujama prieš vaiką, policija turi paimti vaiką, perduoti ir t. t. pagal komandą. Sakykite, policijos atlyginimai mažinami, policijos finansavimas mažinamas, policijai vis užkraunama daug papildomų funkcijų, pavyzdžiui, Smurto įstatymas. Mano klausimas toks: sakykite, kiek lėšų, jūsų nuomone, reikia skirti policijai, kad jie vykdytų šitą pareigą, ir kiek lėšų iš viso reikia, kad būtų įgyvendintas šitas įstatymas? Koks galimas poveikis šeimos santykiams priėmus šitas pataisas? Ačiū.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis Mečislovai, už klausimą. Iš tikrųjų dalis šitų projektų atskirų straipsnių pakeitimo ir papildymo nuostatų faktiškai yra jau veikiančios. Iš tikrųjų, jeigu mes šiandien kalbame apie tai, kad policija turi padėti, kai yra poreikis vaiką paimti iš šeimų, policija ir taip padeda. Galbūt daugiau tai susiję su vaiko teisių apsaugos skyrių darbuotojais, nes jeigu jūs žiūrėjote į aiškinamąjį raštą, matėte, kad vaiko teisių apsaugos skyrių darbuotojų darbo laikas yra toks pat kaip savivaldybės administracijos darbo laikas. Kai yra girtaujama šeimose, vyksta muštynės ir gali būti daromas kitas žalingas poveikis vaikui, vaiko teisių apsaugos skyrių darbuotojai faktiškai nenuvyksta. Lietuvoje iš 60 yra tik kokios 3 ar 4 savivaldybės, kurios yra pasitvirtinusios budėjimo grafikus, kai geranoriškai savivaldybių vaiko teisių apsaugos skyrių darbuotojai vyksta paimti vaiką, nes iš tikrųjų tai yra susiję ir su lėšomis. Iš esmės niekas vaiko teisių apsaugos skyrių darbuotojams atlyginimų už viršvalandžius ar darbą poilsio dienomis nemoka.
Todėl dabartinis siūlomas reglamentavimas labiau įpareigotų savivaldybių vaiko teisių apsaugos skyrius dirbti šia linkme, nes, kaip žinoma, policijos atstovai labai dažnai iš tikrųjų netgi dienos metu, jeigu yra poreikis, privalo talkinti, nes vaiko teisių apsaugos skyriai neturi teisės įeiti į būstą. Aš manau, apskritai, jeigu būtų tie projektai, kurie šiandien teikiami, priimti, turėtų sustiprėti ir socialinis darbas, vykdomas seniūnijose, ir didesnė turbūt vaiko teisių apsaugos skyrių atsakomybė. Iš tikrųjų tai būtų teigiamas poveikis šeimai.
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Jūsų labai skambus balsas, taigi, jeigu galima, prašyčiau truputį atsitraukti nuo mikrofono. Labai ačiū. Tikrai labai skambus balsas.
Klausia ponia A. Stancikienė. Ruošiasi ponia V. M. Čigriejienė.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Aš norėčiau keletą klausimų, jeigu spėsiu. Iš esmės čia jūs 3 straipsnio 4 dalyje nustatote, kad jeigu teismas neduoda leidimo nustatyti vaikui laikinąją globą, vaikas turi būti nedelsiant grąžinamas tėvams ar kitiems teisėtiems atstovams. Kaip tokiu atveju bus su ta trauma, kurią patirs paimamas vaikas, jeigu dar nebuvo nustatyta globa ir paskui tiktai prašoma tos globos? Čia man iškilo dviprasmiškas… dėl taikymo. Tiesiog neįsivaizduoju, kaip šitą punktą reikės taikyti.
Kitas. Kaip jūs įsivaizduojate…
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Gal galima po vieną? Aš iš karto atsakysiu.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Ne, aš tiesiog, jeigu galima, nes tai susiję… Kaip jūs įsivaizduojate šito savo įstatymo pataisų taikymą, jeigu būtų priimtos O. Valiukevičiūtės Vaiko teisių apsaugos įstatymo nuostatos, kur iš esmės kaip smurtas buvo įvardinta emocinė, fizinė, dvasinė prievarta? Iš esmės ir išnaudojimas. Duosi vaikui suplauti indus, o sakys, kad tu jį išnaudoji. Kaip jūs įsivaizduojate, kaip užtikrinti tėvų pareigą, numatytą jūsų pataisomis, vaiką auklėti? Kaip vaiką auklėti, jeigu iš esmės negalima…
PIRMININKAS. Ačiū.
A. STANCIKIENĖ (DKF). …bus pasakyti šiukštu, nu nu nu?
PIRMININKAS. Ačiū už klausimą.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Pirmiausia dėl taikymo. Jeigu vaikas būtų paimtas iš šeimos, be abejo, vaikas iš šeimos nėra paimamas šiaip sau. Jis gali būti paimamas planine tvarka, kai su tėvais vykdytas darbas neduoda rezultatų. Tokiu atveju, be abejo, man net nekyla abejonių, kad teismas visada duotų leidimą apriboti tėvų teises laikinai ar net nuolat, tačiau turbūt jūsų klausimas daugiau yra susijęs su vaiko paėmimu tais atvejais, kai yra konfliktas šeimoje. Iš tikrųjų gali būti ir tokių atvejų (ir mano darbo praktikoje ne kartą teko susidurti), kai visiškai padori šeima ir vaikas, augantis šitoje šeimoje, būna tarp tėvų vykstančio konflikto liudytoju, galbūt netgi dalyviu ir auka. Tokiu atveju vaikas yra paimamas iš šeimos ir jam teikiama laikinoji socialinė globa. Būtent teismas… Todėl ir yra prašoma, kad ne tik savivaldybės administracijos direktorius galėtų priimti sprendimą, bet teismas turėtų duoti leidimą. Teismas, įvertinęs visas aplinkybes, nuspręstų, ar vaikas toliau gali gyventi šeimoje, ar ne. Vaikas tada, be abejo, būtų iš karto grąžinamas į šeimą. Taip teismo sprendimu būtų išvengiama piktnaudžiavimo, kai kartais vaikai (iš tikrųjų yra tokių faktų) nepagrįstai paimami dėl įvairių šeiminių santykių ir galbūt kokių nors pažinčių arba priešingai – vaikas nepaimamas, kada to reikia. Aš čia problemos nematau.
Dabar jūs klausėte dėl O. Valiukevičiūtės teiktų pataisų. Tiesiog noriu pasakyti, kad iš tikrųjų šitie straipsniai yra mūsų kaip ir suderinti, mano teikiamos pataisos ir jos nepersidengia ir neprieštarauja viena kitai. Tačiau iš tikrųjų O. Valiukevičiūtės teikiamos pataisos yra susijusios su įvairiu smurtu, pradedant psichologiniu ir baigiant seksualiniu. Atsakomybės taikymas arba priemonių vaikui pagalbos taikymas priklauso nuo to, kokį smurtą vaikas patiria. Bent jau O. Valiukevičiūtės teiktomis pataisomis tai gali būti ir smurtas mokykloje, ir smurtas bendruomenėje, laiptinėje, kieme ir t. t. Todėl iš tikrųjų mano ir O. Valiukevičiūtės šiandien (dar sykį kartoju) teiktos pataisos visiškai neprieštarauja ir nepersipina.
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Klausia ponia V. M. Čigriejienė. Ruošiasi ponas R. Šimašius.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamoji pranešėja, prašom pasakyti, kaip jūs manote, priėmus šituos siūlomus įstatymus, vaiko teisių tarnyba savivaldybėje dirbs geriau, jos galimybės išsiplės, mes vaiko nepažeisime ir ar nepasikartos Lietuvoje Klonio gatvės įvykiai?
Kitas klausimas. Kadangi jūs teikiate ir Lietuvos Respublikos civilinio kodekso pataisas, jūs labai išplečiate asmenų, kurie turėtų turėti sąlygas bendrauti su vaikais, ratą, ir ypač giminaičių. Kartais tolimi giminaičiai padaro daugiau žalos, negu kai emocinis ryšys sieja su kaimynais. Kaip jūs tą emocinį ryšį nustatysite? Labai ačiū.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Pirmiausia dėl vaiko teisių apsaugos skyrių. Iš tikrųjų tiems projektams, kurie šiandien teikiami, įgyvendinti jau yra įvairūs įstatymų lydimieji aktai, tačiau mes neturime įstatyminio reglamentavimo. Tai ir yra didžiausia problema. Todėl taikomos pataisos sudarys didesnes galimybes įgyti aiškumo vaiko teisių apsaugos skyriams, nes iš tikrųjų, jeigu matėte ir lyginamuosius variantus, ir aiškinamuosius raštus, gana detaliai yra išdėstyta, kaip turi dirbti vaiko teisių skyriai.
Priminkite antrą klausimą. Dėl ko klausėte? Gerbiamoji Vida!
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Kaip nustatysite emocinį ryšį?
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Taip. Šitas klausimas turbūt daugumai yra įdomiausias, nes tai iš tikrųjų yra nauja nuostata. Jeigu skaitėte Teisės departamento išvadas, taip pat yra keliamas klausimas dėl emocinio ryšio, tačiau pirmiausia noriu pasakyti, kad iš tikrųjų šiandien mes Civiliniame kodekse turime įtvirtintą, pavyzdžiui, emocinę depresiją, nors sąvokų Civilinis kodeksas nepateikia. Emocinių ryšių išplėtimas artimų giminaičių grupe tikrai reikalingas. Man dar dirbant vaiko teisių apsaugos kontroliere, vėliau dėstant, dabar bendraujant su vaiko teisių apsaugos skyriais, mes labai dažnai turime atvejų, kad vaikas būna labiau prisirišęs prie giminaičio ar netgi užaugintas giminaičio, kuris nepatenka pagal Civilinį kodeksą į artimų giminaičių grupę. Todėl iš tikrųjų šioje situacijoje galima pasakyti, ir dabar mes matėme, turėjome įvairių atvejų, skaitėme žiniasklaidoje, kai vaiko emocinį prisirišimą ir emocinę būseną vertina psichologai. Man atrodo, šioje situacijoje, jeigu būtų įtvirtintos tokios nuostatos, kai kada būtų daug lengviau priimti tokius sprendimus, kurie atitiktų vaiko poreikius ir teisėtus jo lūkesčius.
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Priminsiu, kad atsakymams skirtas laikas iki 2 minučių. Klausia R. Šimašius. Ruošiasi V. Kamblevičius.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Pirmiausia norėjau pasveikinti, kad į tokią rimtą problematiką neremia. Iš tikrųjų, ko gero, turi ir gerų, ir blogų, taisytinų dalykų tas projektas. Tikiuosi, kad mes galėsime patobulinti. Bet aš noriu paklausti, ar derintas tas projektas su socialinės apsaugos ir darbo ministre? Tarkim, užduodant klausimą, kai ji lankėsi frakcijoje, ar jinai turi realių tikslų kiek nors sumažinti vaikų, globojamų vaikų įstaigose, skaičių, jinai sakė, kad neetiška būtų tą skaičių įvardyti. Tuo tarpu čia kryptis tarsi tokia.
Kitas su tuo susijęs aspektas, kadangi aš suprantu tą bendrą kryptį, kad jeigu vaikas paimamas, jis turi būti kitoje artimoje šeimoje, tai kur įstatyme jūs įvardijate, kad turi būti atiduodama šeimai, šeimynai arba globos namams, ar jūs manote, kad tai turi būti eiliškumo tvarka, prioritetine tokia, ar ne, t. y. pirmiausia kitai šeimai?
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Taip, tai yra prioritetinė tvarka. Pirmiausia šeima, toliau šeimyna ir dar toliau globos namai. Bet, kaip žinome, parlamentinė Vaiko gerovės grupė įdėmiai analizavo situaciją. Globėjų šeimų, kurios norėtų globoti vaikus, Lietuvoje mažėja, todėl iš tikrųjų dabar reikia kalbėti ir labai padėti šeimynoms.
O dėl derinimo su Socialinės apsaugos ir darbo ministerija. Tie projektai seniau buvo derinti. Dabar kaip tik Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos yra rengiamas paketas Vyriausybei, tačiau šie klausimai, kurie šiandien yra pateikti svarstyti, mano žiniomis, jie, nes buvo žinoma, kad šitie projektai… Beje, aš nepasakiau dar, šitie projektai yra Žmogaus teisių komiteto projektai, todėl ministerija yra žiūrėjusi, kas yra rengiama, nes būtent man, kaip Žmogaus teisių komiteto narei, ir buvo perduoda perregistruoti, patobulinti, ištaisyti ir pateikti.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas V. Kamblevičius. Ruošiasi V. V. Margevičienė.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamoji pranešėja, jūsų įstatymo projekte, kaip minėjote, numatyta, kad vaiko globėju negali būti skiriamas žmogus, kuris yra padaręs tyčinius nusikaltimus. Bet yra tokių momentų, kai žmogus, padaręs nusikaltimą, su tuo globojamu vaiku labai gerai sutaria. Kaip bus, jeigu tas vaikas nebenorės palikti to vadinamojo savo globėjo? Čia bus vaiko teisių pažeidimas, jeigu mes jį prievarta atimsime?
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Matote, iš tikrųjų nustatant globėją yra daug reikalavimų jam. Kodėl dabar yra teikiama būtent tokia pataisa? Yra įvardyta, kad tik už tyčinius, apysunkius, sunkius ir labai sunkius nusikaltimus. Tiesiog mes norėjome… Kai aš pasižiūrėjau ir diskutavau su Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus įstaigos patarėjomis, buvo mintis neįrašyti apysunkių, tačiau iš tikrųjų man kilo mintis, kad vaiko tvirkinimas yra apysunkis nusikaltimas, todėl buvo įrašyti ir apysunkiai. Aš manau, kad tai yra iš tikrųjų būtina. Tarptautiniai teisės aktai reikalauja, kad padarę tyčinius nusikaltimus žmonės neturėtų teisės dirbti. Aš atkreipiu jūsų dėmesį ir į tai, kad Lietuvos advokatūros įstatymas labai aiškiai numato, kas gali būti advokatu. Ir jeigu asmuo yra teistas už tyčinius nusikaltimus, jis visiškai niekada negali būti advokatu. Jeigu nusikaltimai yra netyčiniai, kaip įvardyta Advokatūros įstatyme, tokiu atveju, pasibaigus teistumui, jis gali siekti būti advokatu. Jeigu mes pažiūrėsime į Švietimo įstatymą, lygiai vienodai, padaręs tyčinį nusikaltimą asmuo negali dirbti pedagogu. Todėl iš tikrųjų yra tekę ir man dirbant susidurti, kai atvykęs asmuo buvo teistas už tyčinį nusikaltimą ir norėjo globoti vaiką. Tačiau vėlgi noriu atkreipti dėmesį, kad sprendimą pagal siūlomus projektus priims teismai. Jeigu teismas nuspręs, kad šitas asmuo gali būti globėju, toks teismo sprendimas vaiko interesus tenkins.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia V. V. Margevičienė. Ruošiasi S. Jovaiša.
V. V. MARGEVIČIENĖ (TS-LKDF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Labai ačiū, iš tikrųjų labai geros pataisos, kurios spręs labai daug problemų. Jūs sakėte, kad globėjų skaičius mažėja ir dabar prioritetas šeimynoms. Noriu jūsų paklausti dviejų klausimų. Pirmas, ar pabandysite rengti ilgalaikę probleminių šeimų strategiją, nes vis dėlto vaikui geriausia šeimoje? Pagalbos šeimai mes iš tikrųjų neturime.
Kitas klausimas. Jūs sakote, kad dabar teismo sprendimu vaikas galės būti grąžinamas šeimai, kai ta šeima pasikeis. Iki šiol yra įtvirtinta taip, kad turi patys tėvai teikti prašymą, kad grąžintų vaiką atgal į šeimą. Daugelis paprasčiausiai to prašymo nerašo, laukia pilnametystės ir valstybinės išmokos. Tai dabar teismas pats grąžins ar kaip?
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Ne. Šioje dalyje dėl vaiko sugrįžimo į šeimą po šešių mėnesių, kaip matėte, yra nauja nuostata. Jeigu yra skirta vaikui laikinoji globa, Vaiko teisių apsaugos skyrius gali rengti dokumentus, kad grąžintų vaiką šeimai arba nuolatinai ribotų tėvų teises. Kaip žinome, mes turime su laikinu teisių ribojimu po 3–5 metų ir daugiau, vaikai taip praranda bet kokią galimybę patekti į šeimas. Tėvams niekada niekas nedraus, jeigu jie pradės gyventi kitą gyvenimą, kreiptis į teismą, kad vaikai būtų grąžinti į šeimą.
Dėl probleminių vaikų sąrašo, dėl kurio jūs klausėte. Užpraeitą savaitę Seime vyko konferencija ir ministrė A. Pabedinskienė kvietė mane atvykti. Kadangi kalbėdama aš ne vien tik sau atstovavau, bet ir parlamentinei Vaiko gerovės grupei, tai aš manau, kad tie, kas pageidaus, tikrai nueisime pas ministrę ir pasikalbėsime apie svarbiausias problemas, ką turėtų daryti vykdytojai ir kaip mes galėtume padėti ir daryti įtaką jų priimamiems sprendimams.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas S. Jovaiša. Prašau.
S. JOVAIŠA (TS-LKDF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamoji pranešėja, matau, kad jūs puikiai jaučiatės šioje srityje, tikiuosi, mano klausimas nesukirs jūsų. Vis dėlto mane domina atvejai, kai vaikai turi teisę atsisakyti tos globos, jie jau paaugę, šiek tiek mąsto ir geriau bet kokie tėvai nei jokių. Kaip reaguojama į tokius vaikų teisių pasireiškimus?
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Mūsų Civilinio proceso kodekse yra numatyta, kad kai įvaikinama arba skiriama nuolatinė globa, turi būti rašytinis vaiko sutikimas, jeigu jam yra 10 ar daugiau metų. Tai reiškia, kad tokioje svarbioje situacijoje vaiko apsisprendimas nuo 10 metų turėtų būti. Tačiau šią vasarą daug buvojau globos namuose, kalbėjau su vaikais ir darbuotojais, iš tikrųjų yra ir mažesnio amžiaus vaikų, kurie atsisako, remiuosi savo girdėtais atvejais, ne savo tėvų, o globėjų šeimų, į kurias buvo nusiųsti. Iš tikrųjų vaikai, kiek mes girdime, žino savo teises ir pareigas, tačiau tikrai daugelis vaikų žino savo teisę, kad jeigu yra blogai, reikia pasakyti socialinei darbuotojai seniūnijoje arba Vaiko teisių apsaugos skyriuje. O tada jau šitų darbuotojų pareiga užtikrinti vaiko saugumą ir tinkamas sąlygas gyventi.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūs atsakėte į visus klausimus. Jeigu jūs nepavargote, aš siūlau jums pasilikti, nes kitas klausimas bus jūsų.
Dabar motyvai už ir prieš, po vieną. Pirmiausia motyvai prieš. Ponas A. V. Patackas. Prašom. Prašom motyvus.
A. V. PATACKAS (DKF). Šiandien jau antrą kartą tenka kalbėti ta pačia tema, tai yra apie ribą, prie kurios valstybė turi sustoti, kišdamasi į šeimos instituciją. Tai, ką jūs išdėstėte, labai būdinga, kad kalbėdami apie tokius jautrius dalykus mes užmirštame lietuvišką leksiką, įsivelia tarptautinis slengas, ir emocinis, ir t. t., net sunku suprasti. Problema yra ta, jog mes užmiršome, kad mūsų tauta turi paprotinę teisę. Jeigu mes viską permesime į valstybę, tai įstatymas yra grubus įrankis, tai yra tas pats kaip vietoj skalpelio operaciją daryti su kirviu. Ir ką, tas vaikas paimtas jėga, paimtas iš šeimos, kad ir kokia ta šeima būtų, tegu ji nėra tobula, tegu net galų gale vienas iš tėvų yra geriantis ar dar kas nors panašaus, negi manot, kad tas vaikas bus laimingesnis įmestas į valdišką įstaigą ar paimtas kokių nors globėjų, kurie nėra jo tėvai, o jis nėra jų vaikas? Kur valstybė turi sustoti? Kodėl mes mėgdžiojame tas tautas, kurių yra sutrikusi paprotinė teisė ir neveikia, yra tautos aglomeracijos, kurios šito neturi? Mūsų tautoje šito dar nėra. Kodėl mes mechaniškai kopijuojame, kodėl mes kišamės į šeimą mechaniniu būdu, o ne kitokiu būdu, pasitelkdami Bažnyčią ar kitas visuomenines organizacijas ir t. t.? Kur sustosime, ties kuria vieta? Policija, institucijos įsiveržia į šeimą. Atsidurkite to vaiko vietoje, kaip jis jaučiasi? Kad ir kokia ta šeima būtų, bet šeima yra šeima.
PIRMININKAS. Ačiū. Kadangi yra du lydintys klausimai, tai dar nuomonę prieš pasakys ponia A. Stancikienė.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Atrodo, kad Lietuva neturi benamių, beglobių vaikų ir iš tikrųjų viskas Lietuvoje išspręsta, mes neturime jokių problemų tuo klausimu, todėl dabar sugalvosime, kaip tuos vaikų globos namus ir visokias kitokias įstaigas papildyti tais vaikais. Iš tikrųjų nesutinku ir jokiomis aplinkybėmis nesutiksiu, kad vaiko poreikiai bus apsaugoti, jeigu net ir besipykstant tėvams vaikas bus paimtas iš šeimos, nuvežtas į kokią nors globos įstaigą, pavyzdžiui, į vaiko raidos centrą, kaip buvo tos pačios D. Kedytės atveju, kai seneliai nuvykę į darželį po nelaimingo atsitikimo negalėjo parsivežti anūkės į jos gimtus namus, į jos vaikų kambarį, tarp jos žaislų. Ji turėjo atsidurti vaiko raidos centre, uždaryta kažkur, neaišku, kokių vaistų girdoma, neaišku, kokių medikų prižiūrima. Ir tai, deja, buvo, Rimante, jūsų sprendimas, kad ji ten turi atsidurti. Tai aš iš viso nesuprantu tokių dalykų. Aš manau, kad iš tikrųjų kiekvienu savo veiksmu, tokiu analogišku, toliname vaikus nuo šeimos, mes apskritai ardome šeimą kaip tokią, kaip institutą. Tai šeima tampa nieko verta, jeigu bet kada valdžios institucijos gali įsikišti, gali nuspręsti, su kuo vaikui gyventi. Ai, pamanyk, paskui teismas nepriteisė tos globos, gerai, grąžinsime tą vaiką į tą šeimą. Klausykite! O kas bus su tuo vaiku? Kas jam nutiks? Kas galų gale suteikia teisę nuspręsti, jo tėvai gali jį auginti, negali auginti? Kad ir kokioje aplinkoje tegali, tai yra tėvų reikalas. Ir iš viso mes visą laiką kalbame, kad būtent tėvai turi… Žiūrėkite, tos pačios D. Kedytės atveju, nesvarbu, kokia ta motina, nesvarbu, ką ji ten darė kažkokioje byloje ar nedarė, bet vis tiek buvo nuspręsta tą vaiką grąžinti tai motinai. O čia vienu atveju jūs sakote, kad reikia tą vaiką, nes motinai yra labai svarbu, reikia jį grąžinti. Kitu atveju sakote, kad nieko baisaus, mes atiduosime į kažkokią vaikų globos instituciją. Aš nesuprantu. Manau, iš tikrųjų dar pakeiskime Konstituciją, šeimą kaip tokią panaikiname ir viskas bus aišku, visi gyvensime bendroje, didelėje bendruomenėje, kuri vadinsis nežinau kaip. Taip negalima elgtis iš tikrųjų.
PIRMININKAS. Ačiū už nuomonę prieš. Ir nuomonė už – ponas V. Kamblevičius. Prašom. Labai atsiprašau, ponia G. Purvaneckienė.
G. PURVANECKIENĖ (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke, pagaliau prasiveržiau. Mielieji kolegos, aš nenoriu sakyti, kad prieš mane kalbėję kolegos kaip tik ir prieštaravo tam, ką jie kalbėjo pirma N. Venckienės ir D. Kedytės atveju.
O gerbiamajam A. V. Patackui noriu pasakyti, taip, šeima yra privatus reikalas ir turi būti privatumas gerbiamas. Bet iki tol, kol šeimoje nevyksta nusikaltimas. Ir čia kaip tik apie tokius dalykus klausimai, kai prieš vaiką yra smurtaujama, kai jis yra neprižiūrimas, badauja, kai jisai neleidžiamas į mokyklą, jam neleidžiama vystytis ir panašiai. Ar valstybė tada neturi apginti vaiko? Čia apie tai ir kalbama, o niekas šeimos neardo. Kai vaikas yra šitaip skriaudžiamas, jis turi būti paimtas iš šeimos ir turi atitinkamos institucijos tai daryti pagal visas procedūras. Šios pataisos tik tikslina tas procedūras, čia nieko naujo labai neįvedama. Tik tikslina, kad vaikas kuo mažiau būtų pažeistas, kad viskas vyktų sklandžiau ir vaiko naudai. Yra ten ir klausimų, kuriuos, aš sakyčiau, komitetas galės patikslinti, bet visumai to projekto reikia pritarti ir reikia jį svarstyti.
PIRMININKAS. Ačiū. Nuomonės išsakytos. Balsuojame. Skelbiu balsavimą. Kas už Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo 24, 56 straipsnių pakeitimo ir lydinčių įstatymų projektus, balsuoja už, kas turi kitą nuomonę, balsuoja prieš arba susilaiko.
Ačiū. Balsavo 102 Seimo nariai: už – 77, prieš – 6, susilaikė 19. Jūsų projektui pritarta. Siūlomi pagrindiniai komitetai. Dėl klausimo Nr. XIIP-321 pagrindiniu siūlomas Socialinių reikalų ir darbo komitetas, papildomais – Teisės ir teisėtvarkos komitetas, Žmogaus teisių komitetas. Ar bus kitų nuomonių? Nebus. Dėl kitų lydinčių dviejų projektų pagrindinis – Teisės ir teisėtvarkos komitetas, papildomi – Socialinių reikalų ir darbo komitetas, Žmogaus teisių komitetas. Nebus kitų nuomonių? Nebus. Ačiū. Siūloma svarstyti gegužės 21 d. Ačiū. Klausimai 2-3a, 2-3b, 2-3b baigti nagrinėti.

16.08 val.
Smurtiniais nusikaltimais padarytos žalos kompensavimo įstatymo 7 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-319 (pateikimas)

2-4 klausimas. Ponia Rimantė taip kantriai laukė. Prašom, jūsų pateikimas.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Ačiū už tinkamą ir gerą balsavimą. Dar vienas projektas, tai yra Smurtiniais nusikaltimais padarytos žalos kompensavimo įstatymo 7 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas. Teikiamo Lietuvos Respublikos smurtiniais nusikaltimais padarytos žalos kompensavimo įstatymo 7 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto tikslas yra efektyvus nuo smurtinių nusikaltimų nukentėjusių vaikų teisių ir teisėtų interesų gynimas, sudarant realias galimybes suteikti nuo smurtinių nusikaltimų nukentėjusiems vaikams reikalingą pagalbą. Šiandien galiojančio įstatymo redakcija nereglamentuoja turtinės ir neturtinės žalos, padarytos smurtiniais nusikaltimais, atlyginimo nepilnamečiams. Projektu siūloma padidinti nepilnamečiams priteistos smurtiniais nusikaltimais padarytos turtinės ir (ar) neturtinės žalos kompensacijas ir smurtiniais nusikaltimais padarytos turtinės ir (ar) neturtinės žalos kompensacijos avansų dydį. Šiuo tikslu yra siūloma nustatyti, kad maksimalus kompensuojamos turtinės žalos, padarytos nepilnamečiui smurtiniu nusikaltimu, dydis yra 80 MGL, t. y. 10 tūkst. 400 Lt, o maksimalus kompensuojamos neturtinės žalos, kilusios dėl nepilnamečiams padaryto smurtinio nusikaltimo, dydis yra 100 MGL, t. y. 13 tūkst. Lt. Kiekvienu konkrečiu atveju tiek turtinės, tiek neturtinės žalos dydį nustato teismas.
Noriu atkreipti dėmesį, kad tai vėlgi yra susiję su mūsų Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus įstaigos praktika, kai kreipdavosi mamos, ypač tais atvejais, kai… Visais atvejais, beje, buvo merginų, nukentėjusių nuo seksualinio smurto. Kaip žinoma, norint suteikti normalią psichologinę pagalbą ar psichoterapeuto pagalbą, reikalinga iki 200 val. minimaliai užsiimti su vaiku. Be to, paprastai dingsta ir nukentėjusio nuo smurto vaiko motyvacija mokytis, dažnai reikia korepetitorių pagalbos. Kartais reikia keisti mokyklą, o kartu keisti ir gyvenamąją vietą. Tikrai buvo tokių skaudžių pavyzdžių man dar dirbant vaiko teisių apsaugos kontroliere. Būtent dėl to ir atsirado mintis, kad reikėtų numatyti truputį didesnes kompensavimo nukentėjusiam vaikui galimybes.
Aš tik noriu atkreipti jūsų dėmesį į tai, ko jūs neradote aiškinamajame rašte. Mes paklausėme Teisingumo ministerijos, kiek būna tų nukentėjusių vaikų, kurie kreipiasi. Noriu atkreipti jūsų dėmesį, kad nuo 2005 m. liepos 1 d. iki 2013 m. kovo 31 d. tokių nepilnamečių vaikų per aštuonerius metus buvo 75. 39 kreipėsi dėl to, kad buvo nužudyti jų tėvai, o likusieji dėl to, kad patys patyrė smurtą. Bendra išmokėta per aštuonerius metus suma buvo 662 tūkst. Lt. Vidutiniškai, jeigu mes pasižiūrėsime, per metus susidaro apie 100 tūkst. su trupučiu Lt. Mūsų nuomone, aš ir kalbėjau, kad mes čia teikiame kartu su I. Šiauliene, tokia suma nedidelė valstybei, galima taip įvardinti, bet jeigu tuos pridėtus papildomai maždaug 5 tūkst. Lt gautų nepilnametis, tikrai kartais šiek tiek daugiau galėtų atsigauti po patirto smurto.
PIRMININKAS. Ačiū, ponia Rimante. Priminsiu, šio klausimo nagrinėjimui yra skirta 10 min., nori paklausti 5 Seimo nariai. Gal spėsime, jeigu operatyviai klausime ir atsakysime. Taigi pirmas klausia ponas K. Kuzminskas, ruošiasi ponas M. Zasčiurinskas.
K. KUZMINSKAS (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamoji pranešėja, jūs prie senojo teksto, kuris yra įrašytas, „jeigu smurtiniu nusikaltimu sunkiai sutrikdyta žmogaus sveikata“ pridedate „arba nepilnamečiams padarytas kitas smurtinis nusikaltimas“. Ar nereikėtų, kad būtų aiškumas, kas tas kitas smurtinis nusikaltimas, koks tas smurtinis nusikaltimas? Ar nebus atitinkamo piktnaudžiavimo teisine baze ir visa kita? Ačiū.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Visų pirma žalos atlyginimo klausimą sprendžia teismas. Kai mes sprendėme, kaip vis dėlto reglamentuoti projekte, tai tas kitas smurtinis nusikaltimas… Kaip matote, ten yra išdėstytos dvi dalys. Kaip tik nėra tokio aiškumo, kaip bent aš manau, kai mes prie sunkaus kūno sužalojimo suaugusio žmogaus prilyginome nepilnametį, kuris yra nukentėjęs nuo bet kokio smurto. Tačiau ta suma, kokia ji numatyta, nėra kiekvienu atveju mokama tiek. Priklausytų nuo padarytos žalos vaikui.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas R. Ačas, ruošiasi ponia V. M. Čigriejienė.
R. AČAS (MSNG). Gerbiamoji pranešėja, norėčiau paklausti, koks kompensavimo, jeigu materialinę žalą… turtinę žalą norima atlyginti, koks kompensavimo mechanizmas yra? Ir prašom pasakyti. Jūs sakėte lyg kaip didelį argumentą, kad per tiek metų labai mažai buvo išmokėta. Tačiau gal dėl to mažai ir kreipėsi, kad nebuvo mechanizmo? Tačiau atsiradus mechanizmui gali tie skaičiai visiškai kitokie būti. Ar jums taip neatrodo?
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Gerbiamasis Remigijau, iš dalies sutinku su jumis. Kai mes mąstėme dar anksčiau, kai aš dirbau kontroliere, kad reikėtų tokių pataisų, ir dabar, kai mes žiūrėjome, kad to žinojimo kartais pritrūksta žmonėms… Galbūt atsirastų daugiau, tačiau pats mechanizmas yra iš valstybės biudžeto lėšų. Yra įstatymas, kur nustatyta tvarka ir kurio papildymą ir teikiame, o kiekvienu atveju konkretų sprendimą, kaip minėjau, priima teismai. Nėra ta suma pinigų, kuri iš karto ir mokama. Turi būti visos aplinkybės. Turtinė žala – tai, ko vaikas neteko: sakykime, ar ten gydymas galėjo būti, ar kitos įvairios aplinkybės, bet čia yra teismo vertinimas ir teismo priimamas sprendimas.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponia V. M. Čigriejienė, ruošiasi ponas J. Sabatauskas.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamoji pranešėja, jūs aiškinamajame rašte rašote apie nuolatinę psichologinę pagalbą ir apie bendraamžių patyčias, kurios paprastai lydi šiuos atvejus. Taip ir būna. Aišku, tai reikalauja nepaprastai daug lėšų. Aš manau, kad jūsų numatytas lėšų skyrimas dar yra ir nepakankamas, nes čia ilgametis darbas yra, kol sueis pilnametystė, ir dar suėjus pilnametystei gali atsiliepti tas. Ar šis įstatymas padės išspręsti šią problemą, ar ne?
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Iš tikrųjų visiškai išspręsti tikrai nepadės. Buvo vienas atvejis, kai seksualiai išnaudotai mergaitei nesuteikta laiku pagalba baigėsi tuo, kad mergaitės gyvenimas šiandien ne toks, kokio tikėjosi tėvai, nes iš tikrųjų nebuvo pinigų ir galimybių suteikti pagalbą. Todėl aš manau, kad tie 5–6 tūkst. problemos visiškai neišspręs. Tačiau, kaip žinote, paties įstatymo reglamentavimas toks, kad siūlyti kokius nors didesnius skaičius tų taikomų MGL jau nesusisiektų su pačiu įstatymu. Tiesiog buvo neįmanoma realiai kitaip padaryti, tik tokias galimybes mes turime.
PIRMININKAS. Ačiū. Taigi ačiū, ponia Rimante, jums. Jūs atsakėte į visus klausimus ir pristatėte.
Nuomonės už ir prieš nėra. Siūlau bendru sutarimu. (Balsai salėje) Nėra. Pritariame. (Balsai salėje: „Balsuojame!“) Taigi jau vėlu, jau pritarėme. Siūlomi komitetai: pagrindinis – Teisės ir teisėtvarkos komitetas, papildomi – Biudžeto ir finansų komitetas, Socialinių reikalų ir darbo komitetas ir Žmogaus teisių komitetas. Kitų nuomonių nebus? (Balsai salėje) Nebus. Ačiū. Taigi siūloma svarstyti birželio 18 d. 2-4 klausimas baigtas.

16.17 val.
Baudžiamojo kodekso 20 straipsnio 5 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-418 (pateikimas)

Siūlome dabar pristatyti ir nagrinėti rezervinį 3 klausimą. Kviečiame ponią pranešėją Z. Žvikienę. Baudžiamojo kodekso 20 straipsnio 5 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-418. Pateikimas. Ponia Z. Žvikienė. M. Bastys, A. Mitrulevičius ir kiti. Prašom.
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Gerbiamieji kolegos, atsiprašau už savo nelabai ryškų ir aiškų balsą, bet pasistengsiu kalbėti garsiai.
Teikiu Baudžiamojo kodekso 20 straipsnio 5 dalies pakeitimo įstatymo projektą. Galiojanti Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 20 straipsnio 5 dalies redakcija nustato, kad baudžiamoji atsakomybė netaikoma valstybei, savivaldybei, valstybės ir savivaldybės institucijai ir įstaigai bei tarptautinei viešajai organizacijai. Tokiu reguliavimu nepagrįstai baudžiamoji atsakomybė gali būti taikoma politinei partijai, religinei bendruomenei ir bendrijai.
Pažymėtina, kad šio projekto rengimui įtaką padarė ypatinga politinių partijų ir religinių bendruomenių steigimo, registravimo tvarka, kuri skyrėsi nuo kitų viešųjų juridinių asmenų. Kadangi, skirtingai nei kitų viešųjų juridinių asmenų, Teisingumo ministerija nagrinėja politinių partijų, religinių bendruomenių ir bendrijų, jų filialų ir atstovybių steigimo, reorganizavimo, pertvarkymo ir likvidavimo dokumentus, teikia išvadas Juridinių asmenų registrui dėl jų registravimo ir išregistravimo galimybės, politinės partijos, religinės bendruomenės ir bendrijos išskiriamos iš kitų viešųjų juridinių asmenų dar ir dėl to, kad padeda užtikrinti konstitucines žmogaus teises – teisę į demokratiją ir tikėjimą. Politinių partijų įvairovė užtikrina Lietuvos Respublikos politinės sistemos demokratiškumą, jos jungia piliečius bendriems politiniams tikslams įgyvendinti, padeda formuoti ir išreikšti piliečių interesus ir politinę valią. Nors Lietuvoje nėra valstybinės religijos, kiekvienas žmogus turi teisę laisvai pasirinkti bet kurią religiją arba tikėjimą, gali laisvai jungtis į religines bendrijas ar bendruomenes ir kurti įvairias religines organizacijas.
Šito projekto tikslas yra pakeisti 20 straipsnio 5 dalį siekiant, be kitų viešųjų juridinių asmenų, dėl savo specifikos išskirti tokius viešuosius juridinius asmenis kaip politinė partija, religinės bendruomenės ir bendrija. Šiuo metu jūs žinote, kad pagal 20 straipsnio 5 dalį baudžiamoji atsakomybė yra netaikoma tik valstybei, savivaldybei, valstybės ir savivaldybės institucijai ir įstaigai bei tarptautinei viešajai organizacijai.
PIRMININKAS. Ačiū už pristatymą.
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Aš galvoju, gal bus klausimų…
PIRMININKAS. Jūsų nori paklausti 10 Seimo narių. Priminsiu, kad klausimams 10 minučių. Taigi, kaip spėsime. Pirmoji klausia ponia V. Baltraitienė. Ruošiasi ponas P. Narkevičius.
V. BALTRAITIENĖ (DPF). Ačiū. Gerbiamoji pranešėja, aš jūsų noriu paklausti tokio klausimo ne tiek iš to, ką jūs dabar teikiate, bet kaip jūs įsivaizduojate, jeigu Seimas nepriims šitos pataisos, kaip veiks įstatymas baudžiant juridinį asmenį? Kokią teisę turi žmogus, to juridinio asmens narys, kovoti dėl savo teisių? Ar būtų galimybė paprasčiausia kreiptis į teismą, kad pažeistos kaip žmogaus, kaip piliečio teises būti vienu ar kitu juridiniu asmeniu, kai dėl kažkieno sprendimo ta jo teisė apribota? Ir ar negalvojate, kad tokia pat teisė turėtų būti suteikta, kad juridinis asmuo netraukiamas, ir privačiam verslui, ir kitam, jeigu yra samdomų žmonių, kad nenukentėtų visas juridinis asmuo dėl kažkieno veiksmų? Aš čia apie privačius juridinius asmenis šneku.
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Gerbiamoji kolege, ačiū už klausimą. Gal aš pradėsiu atsakyti nuo paskutinės jūsų klausimo dalies. Iš tikrųjų kiti juridiniai asmenys, apie kuriuos aš nekalbu, tai yra ne politinės organizacijos ir ne religinės bendruomenės, dažniausiai jos kuriasi kitais tikslais. Tai nėra viešieji tikslai, kaip aš minėjau, tai nėra siekis išreikšti savo valią demokratiškai valdyti savo šalį per politines organizacijas arba veikti per religines bendruomenes, išpažinti savo tikėjimą. Iš tikrųjų daugelis ir tarptautinių dokumentų, ir Lietuvos Respublikos įstatymai šiandieną reglamentuoja, kad juridinio asmens atsakomybė, jeigu tie tikslai yra finansiniai ekonominiai, ir ta apsauga, aš manau, kad galbūt šiandien dar turėtų būti, nes tai yra susiję, ko gero, ir su pinigų plovimu, ir su finansinėmis aferomis, ir su kyšininkavimu, ir su įvairiais kitais dalykais… Tačiau šituo aspektu nebūtų galima kalbėti apie politines organizacijas ir religines bendruomenes.
Antra jūsų klausimo dalis dėl to, ar žmogus turėtų teisę kreiptis. Aš manau, kad bet koks žmogus visada turi teisę kreiptis įvairiais klausimais į teismus ir ginti savo teises. Tačiau šiandieną, esant įtvirtintai įstatyme tokiai nuostatai, galimybės laimėti, apginti savo teises, manau, būtų neįmanomos.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų klausia ponas P. Narkevičius. Ruošiasi ponas R. Markauskas.
P. NARKEVIČIUS (DPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamoji pranešėja, aš norėjau paklausti porą klausimų, jeigu galima. Teisės departamentas pateikė tam tikrą pastabą dėl šio projekto. Ką apie tai manote ir ar ketinate į ją atsižvelgti? Tai pirmas klausimas.
Antras. Kokia, jūsų manymu, apskritai turėtų būti politinių partijų, religinių bendruomenių atsakomybė? Ačiū.
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Labai ačiū. Aš susipažinau su Teisės departamento išvada ir manau, kad pritarus po pateikimo šiam įstatymo projektui, svarstant reikėtų atsižvelgti į Teisės departamento pateiktas pastabas, nors iš tikrųjų šitos pastabos yra daugiau susijusios su 2009 m. birželio 8 ar 6 d. Konstitucinio Teismo nutarimu, kuriame buvo nagrinėjamos visai kitu aspektu – prieštarauja ar neprieštarauja Konstitucijai dėl jau esančių išimčių valstybės ir savivaldybės institucijoms.
Ir kokį dar klausimą klausėte? A, kaip būtų galima numatyti atsakomybę. Iš tikrųjų reikia pasakyti, kad šiandieną politinėms partijoms atsakomybė jau yra numatyta. Jeigu kalbėtume apie finansinę atsakomybę, tai, sakykime, šiandien politines partijas gali finansuoti tik valstybė arba tie patys piliečiai, ekonominės sankcijos yra numatytos – gali būti neskiriamos dotacijos. Be abejo, galima nagrinėti ir plačiau. Aš manau, kad Teisingumo ministerijos užduotis ir būtų pasižiūrėti, kokias sankcijas būtų galima skirti politinėms organizacijoms, jeigu turime omeny finansus.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų klausia ponas R. Markauskas. Ruošiasi ponas V. Gapšys.
R. MARKAUSKAS (DPF). Gerbiamoji pranešėja, ar užtenka tik Baudžiamajame kodekse pataisyti minimą straipsnį, kad baudžiamoji atsakomybė nebūtų taikoma religinėms bendruomenėms ir politinėms partijoms, ar užtenka tik Baudžiamajame kodekse pataisyti?
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Labai ačiū jums už klausimą. Iš tikrųjų užtenka tik šios nuostatos, nes čia yra padarytos išimtys kai kuriems viešiesiems subjektams, kaip valstybės, savivaldybės ir užsienio viešiesiems asmenims, juridiniams asmenims. Čia tiesiog būtų papildoma dar viena išlyga, kad nebūtų traukiamos atsakomybėn politinės organizacijos ir religinės bendruomenės. Taip, užtenka.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų klausia ponas V. Gapšys. Ruošiasi ponas R. Paliukas.
V. GAPŠYS (DPF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamoji pranešėja, ačiū už pristatymą. Iš tikrųjų atsakėte jau į daugelį klausimų ir pristatydama. Manau, kad Teisės ir teisėtvarkos komitete natūraliai kils diskusijų dėl šito klausimo. Jūs minėjote Konstitucinio Teismo nutarimus. Kiek man žinoma, Konstitucinis Teismas konkrečiai nėra pasisakęs dėl to, ar politinės partijos galėtų būti traukiamos, ar negalėtų būti traukiamos. Kaip jūs manote, ar pats politinės partijos ir religinės bendruomenės specifiškumas, kad Teisingumo ministerija vertina jų įstatus, jas steigia, irgi turėtų būti kriterijus, kaip, kodėl jūsų projektas yra teikiamas, kad jos yra specifiškai registruojamos, nėra kaip kiti juridiniai asmenys tik per notarą ir Registrų centrą, bet šiuo atveju pereina Teisingumo ministerijos filtrą?..
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Iš tikrųjų Teisės departamentas atkreipė į tai dėmesį, kad, sakykime, to specifiškumo, dėl kurio jūs klausiate, gerbiamasis kolega, iš tikrųjų lyg ir nepakaktų. Aš manau, kad reikėtų pažvelgti šiek tiek plačiau. Steigiant politines organizacijas, yra dar ir kitų kriterijų. Jau yra prievolė, kad būtų ne mažiau kaip 1000 narių. Tokios prievolės nėra kitiems juridiniams asmenims, kuriems yra numatyta atsakomybė. Galų gale yra patys politinės organizacijos arba religinės bendruomenės tikslai – vienur yra tikėjimas, kitur yra išpažinti tikėjimą, veikti per organizacijas. Lygiai taip pat ir politinės partijos, kaip aš minėjau, tikslai. Aš galvoju, kad tie visi požymiai rodo, kad jos negali būti lyginamos su kitais juridiniais asmenimis.
PIRMININKAS. Jūsų klausia ponas R. Paliukas. Ruošiasi ponia D. Mikutienė.
R. PALIUKAS (DPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamoji kolege, jūs čia jau daug atsakėte. Aš noriu paklausti, gal jūs galėtumėte detalizuoti. Jeigu manote, kad baudžiamoji atsakomybė neturėtų būti taikoma politinėms partijoms ir religinėms bendruomenėms, tai gal būtų galima dar praplėsti šitą ratą, pavyzdžiui, humanitarinėmis visuomeninėmis organizacijomis. Gal ir joms kaip atskiriems asmenims taikyti?
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Ačiū, kolega, už klausimą. Apie tai būtų galima galvoti, aš manau, kad svarstymo stadijoje galima išgryninti ir galbūt atrasti tokių viešųjų subjektų, kuriems netiktų šita nuostata, ir tai nesudaro tokio pavojaus arba tokios žalos… Neįmanoma, kad tos organizacijos padarytų tai, už ką gali būti numatyta baudžiamoji atsakomybė. Reikia pripažinti, kad Baudžiamosios teisės konvencija labai aiškiai sako, kokius reikia turėti tikslus nustatant baudžiamąją atsakomybę.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų klausia ponia D. Mikutienė. Ruošiasi A. Sysas, tuo mes klausimus baigsime.
D. MIKUTIENĖ (DPF). Gerbiamoji kolege, šiuo metu baudžiamojon atsakomybėn nėra traukiama valstybė, valstybės ar savivaldybės institucija ir įstaiga bei viešoji tarptautinė organizacija. Ar manote, kad tai yra teisinga? Gal kaip tik reikėtų pakeisti šią nuostatą ir traukti šiuos mano įvardintus subjektus baudžiamojon atsakomybėn?
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Ačiū, kolege, už klausimą. Iš tikrųjų klausimas labai drastiškas. Suponuojant arba suvedant tam tikras paraleles, kad valstybinė savivaldybės institucija yra suprantama tik kaip savivaldybės taryba, kuri veikia, tai ir politinė organizacija taip pat veika ir yra išrinkta žmonių. O dėl atsakomybės už šituos nusikaltimus, už kuriuos būtų galima taikyti juridiniam asmeniui, aš tiesiog nežinau, būtų galima svarstyti, tačiau šiandien aš nedrįsčiau taip teigti. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Ir paskutinysis jūsų klausia ponas A. Sysas. Prašau.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamoji kolege, yra labai rimta Teisės departamento pastaba dėl asmenų lygiateisiškumo prieš įstatymus. Teisės departamentas aiškiai akcentuoja tai, kad jeigu mes išskirtume politines partijas, religines bendrijas ir bendrijas kitų juridinių subjektų atžvilgiu, tai būtų, na, jie kelia klausimą dėl konstitucinės normos lygiateisiškumo, ką ne vieną kartą yra pasakęs Konstitucinis Teismas. Kaip jūs vertinate šitą pastabą? Ar tikrai šiuose žodžiuose yra tiesos? Ačiū.
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Ačiū, gerbiamasis kolega, iš tiesų Teisės departamentas atkreipė į tai dėmesį. Tačiau aš noriu priminti, kad Konstitucinio Teismo 2009 m. birželio 8 d. nutarimas kaip tik nagrinėjo, ar šie juridiniai asmenys – valstybė, savivaldybė ir užsienio viešieji juridiniai asmenys… šitos išimtys neprieštarauja Konstitucijoje nustatytam lygiateisiškumo principui. Konstitucinis Teismas pasakė, kad neprieštarauja Konstitucijai. Mano nuomone, šitą institucijų grupę reikėtų išplėsti įrašant politines partijas ir religines bendruomenes, kaip minėjau, dėl visų šitų organizacijų tikslų. Tai visai nėra susiję su tuo, ką pasakė Konstitucinis Teismas dėl lygiateisiškumo principo. Atvirkščiai, jis pasakė, kad tokios išimtys yra galimos.
PIRMININKAS. Ačiū. Taigi nuomonė už ir nuomonė prieš, yra dvi nuomonės. Taigi nuomonė už – P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji Seimo nariai, iš didelio rašto išeiname iš krašto. Ar kam galėjo ateiti mintis, kad jeigu koks nors pareigūnas ar net ir vienos arba kitos institucijos, religinės bendruomenės valdymo organas padarė nusižengimą, galima išregistruoti ir panaikinti arba uždrausti religinę bendruomenę? Net sovietmečiu, kad ir kaip tuo metu buvo persekiojama Katalikų bažnyčia, kuri buvo laikoma beveik nusikalstama organizacija, tamsybininkų irštva ir persekiojama KGB, bet niekas neišdrįso panaikinti Bažnyčios kaip juridinio asmens. Dabar, pasirodo, įstatymu reikia apginti Bažnyčią, ko nereikėjo apginti sovietiniais laikais. Nes kažkam gali ateiti mintis, kadangi Bažnyčia yra monarchinė sistema, pavyzdžiui, Lietuvoje vyskupas yra vienasmenis valdytojas, ir jeigu jis padarytų nusižengimą, teismo sprendimu reikėtų uždaryti Bažnyčią. Na, žinote, nematyti dalykai! Ir tikrai gal tik tiems mokslų daktarams ir teisininkams gali kilti tokios kvailos mintys.
Dabar dėl politinės partijos. Padarė vienas ar kitas asmuo, ar net koks nors valdymo organas nusižengimą, tai teisiami visi 20 ar 30 tūkst. partijos narių, tai yra naikinama partija! Na, truputėlį atsipeikėkime, kur mes esame ir ką mes čia darome norėdami pateisinti savo kartais kažkokius kvailus sprendimus, parodyti, kad tai yra nusikalstama organizacija.
Aš norėčiau priminti, kad Seimas irgi priminė, kad Konservatorių partija yra artimai susijusi su teroristinėmis organizacijomis. Tai gal irgi reikėtų panaikinti? Tai mes visas partijas panaikinsime, jeigu eisime tokiu keliu. Man atrodo, priimkime šitą pataisą, nors ir be šitos pataisos aišku, kad tikrai negali būti nei Bažnyčia uždaryta, nei partija panaikinta, jeigu vienas ar kitas asmuo toje organizacijoje padarė kažkokį nusižengimą.
PIRMININKAS. Ačiū. Nuomonė prieš – ponia V. Aleknaitė-Abramikienė. Prašau.
V. ALEKNAITĖ-ABRAMIKIENĖ (TS-LKDF). Ačiū, pirmininke. Kolegos, aš noriu priminti, kad dabar yra 17 val. 35 min., o prieš tai kalbėjęs kolega vis dar sapnuoja. Tai iš tikrųjų jau būtų laikas keltis ir nustoti sapnuoti.
Aš kitaip negaliu įvardinti jo nuomonės, neva Lietuvoje kažkokios religinės bendruomenės yra persekiojamos ir kad jas bandoma išregistruoti, ypač jeigu mes šnekame apie tradicines religines bendruomenes. Čia yra bandoma ką nors kita padaryti, tikriausiai sulyginti Darbo partiją su Bažnyčia. Gal kas nors turi tokių ketinimų. Aš apskritai manyčiau, kad lyginti partijas ir Bažnyčią yra šventvagystė, todėl niekaip negalėčiau tokiai šventvagystei pritarti. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū už nuomonę. Taigi išsakytos nuomonės už ir prieš. Skelbiu balsavimą. Kas už, balsuoja už, kas turi kitą nuomonę, balsuoja kitaip. Balsuojama dėl Baudžiamojo kodekso 20 straipsnio 5 dalies pakeitimo įstatymo projekto.
Balsavimas baigtas. Balsavo 83 Seimo nariai: už – 62, prieš – 6, susilaikė 15. Taigi po pateikimo yra pritarta.
Pagrindiniu siūlomas Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Kitų pasiūlymų nėra. Svarstymo data – birželio 18 d. Taigi šį klausimą baigiame.
Pone Petrai, jūs dėl vedimo tvarkos? Gerai. Ponia Vilija.
V. ALEKNAITĖ-ABRAMIKIENĖ (TS-LKDF). Aš labai atsiprašau, padariau klaidą – be akinių pasižiūrėjau į ciferblatą. Iš tiesų dabar yra 16 val. 35 min. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Tikriausiai visi jau laukia, kada bus pabaiga, ir jums neprieštaravo. Ponas Petras.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamoji Vilija bandė replikuoti man, bet, pasirodo, repliką pasakė sau. Ačiū už dėmesį.
PIRMININKAS. Ačiū jums. Taigi šitas klausimas baigtas. Grįžtame prie pagrindinės darbotvarkės.

16.38 val.
Teisės ir teisėtvarkos komiteto išvada dėl Viešųjų pirkimų įstatymo 33 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIP-3441 atitikimo Lietuvos Respublikos Konstitucijai

Darbotvarkės 2-5a klausimas. Kviečiame poną J. Sabatauską, kuris pristatys Teisės ir teisėtvarkos komiteto išvadą dėl Viešųjų pirkimų įstatymo… (Balsai salėje) Ne, ne, ne. Buvo klausimas 2-6b, o mes kalbame apie 2-5a. Taigi Teisės ir teisėtvarkos komiteto išvada dėl Viešųjų pirkimų įstatymo 23 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIP-3441 atitikimo Lietuvos Respublikos Konstitucijai.
Jeigu tai išvadai bus pritarta, tai kito klausimo 2-5b nenagrinėsime. Tačiau jeigu balsų dauguma išvadai nebus pritarta, tai bus teikiamas kitas klausimas – 5b. Prašau.
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Gerbiamasis pirmininke, būtent aš šitą išvadą ir skelbiau, kai prieš tai kalbėjau rytiniame posėdyje. Aš jau ją paskelbiau, nebent aš prieš tai apsirikau. Aš netgi pacitavau šitą, kad jeigu…
PIRMININKAS. Ten buvo balsuota dėl klausimo, susijusio su 2-6b. Dabar klausimas, susijęs su 2-5…
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Viešųjų pirkimų įstatymo…
PIRMININKAS. Taigi dar kartą mes turime šitą momentą jūsų išvados balsuoti.
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Komitetas nusprendė bendru sutarimu dėl Viešųjų pirkimų įstatymo 33 straipsnio pakeitimo įstatymo, kad prieštarauja tiek konstituciniam proporcingumo principui, tiek Konstitucijos 29 straipsniui, kuriame nustatytas asmenų lygiateisiškumo principas, tiek ūkinės laisvės principui, įtvirtintam 46 straipsnyje. Tai tiek.
PIRMININKAS. Ačiū už pateikimą. Nuomonės už, prieš nėra. Čia tiesiog balsavimas, ar pritariame išvadai, ar ne. Jeigu pritariame, balsuojame už, jeigu nepritariame, balsuojame prieš. Jeigu prieš bus daugiau negu 71 Seimo narys, tada grįšime prie kito klausimo. Taigi skelbiu balsavimą. Kas pritaria išvadai, balsuoja už, kas nepritaria, balsuoja prieš arba susilaiko.
Balsavimas baigtas. Balsavo 70 Seimo narių: už išvadą – 64, prieš – 1, susilaikė 5. Taigi išvadai yra pritarta. Klausimas 5b nesvarstomas.

16.41 val.
Viešųjų pirkimų įstatymo 13 ir 91 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-335 (pateikimas)

Darbotvarkės 2-9 klausimas. Kviečiame poną V. Simuliką, kuris pristatys klausimą Nr. XIIP-335 – Viešųjų pirkimų įstatymo 13 ir 91 straipsnių pakeitimo įstatymo projektą. Pateikimo stadija. Prašau.
V. SIMULIK (LSDPF). Dėkoju, pirmininke. Gerbiamieji kolegos, tai Viešųjų pirkimų įstatymo siūlymas, bet jis susijęs su riboto darbingumo žmonių arba, tiksliau sakant, žmonių su negalia užimtumu. Šiandieninė situacija yra tokia, kad supaprastintuose pirkimuose socialinės įmonės, neįgaliųjų socialinės įmonės ir įmonės, kuriose dirba daugiau negu 50 % nuteistųjų, ar įmonės, kurių dalyviai yra sveikatos priežiūros įstaigos, kuriose darbo terapijos pagrindais dirba ne mažiau kaip 50 % pacientų, turi teisę į iki 5 % viešųjų pirkimų pretenduoti be konkurso, be jokių papildomų reikalavimų, o paprastuose pirkimuose jie gali pretenduoti, bet nėra apibrėžta, kiek procentų ir kokiais pagrindais.
Suprantama, kad toms įmonėms galioja visi reikalavimai, susiję su kokybe, su kvalifikacija, t. y. susiję su paslaugomis arba prekėmis. Mes siūlome, kad bet kuriuo atveju pirkimams bendrai galiotų iki 2 % galimybė socialinėms įmonėms dalyvauti viešuosiuose pirkimuose netaikant jokių papildomų reikalavimų, bet kad jų kvalifikacija, kokybė atitiktų reikalavimus, kurie reikalingi perkančiajai įstaigai, organizacijai ar institucijai. Tai pirma.
Antra. Mūsų siūlymas, kad socialinė įmonė, gavusi šitą užsakymą, pirktų kitas paslaugas ar prekes, kurios jai reikalingos, būtent iš tokių pat įmonių. Nes šiandien yra atvejų, kai yra sukuriamos socialinės įmonės, gaunama paslauga be konkurso ir tada yra pernuomojama arba persamdomos firmos, arba perkamos prekės iš kitų įstaigų – iš institucijų, kurios nesusijusios su tokiais žmonėmis. Mes ir siūlome, kad tie dalykai atsirastų įstatyme.
Matėme Teisės departamento išvadą. Tikrai susipažinsime su europinėmis direktyvomis, pažiūrėsime, kiek ten gali prieštarauti europiniam kontekstui, bet aš manau ir mano kolega mano, kad vis dėlto žmonių su negalia ir kitų tų institucijų, kurios yra šitame kontekste, nedarbo lygis yra kur kas didesnis nei paprastų darbuotojų. Mes siekiame, kad tie žmonės tikrai realiai galėtų dalyvauti darbo rinkoje ir gautų darbą, su darbu susijusias pajamas. Tai pirma.
Antra. Socialinė atskirtis. Socialinė atskirtis tiek kalėjimų įstaigų, tiek sergančių žmonių, tiek riboto darbingumo žmonių didėja. Pati filosofija… Šnekama, kad tiems žmonėms reikia išskirtinio dėmesio. Nešnekama, kad jiems turėtų būti žemesni kvalifikaciniai arba kokybės reikalavimai. Šnekama, jeigu tos firmos, t. y. socialinės įmonės, turės galimybę… tokio pat lygio paslaugą kaip ir normalios įmonės.
Esmė yra tokia. Jeigu turite klausimų, prašau. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų paklausti nori du Seimo nariai. Pirmas būtų ponas K. Komskis. Prašau.
K. KOMSKIS (TTF). Gerbiamasis kolega, iš tiesų mes žinome, kad labai daug pažeidimų yra socialinių įmonių, kai vykdė darbus, ir pradėta daug tyrimų. Sakykite, ar šitas jūsų pasiūlymas vis dėlto padės sugriežtinti, ar palaisvės visa šita jų veikla? Ir ar nesumažinsime vis dėlto kontrolės?
V. SIMULIK (LSDPF). Aš laukiau tokio klausimo. Noriu pasakyti, kad šito projekto nėra tikslas socialinių įmonių kūrimo ir kontrolės institucijos… Aš siūlyčiau, kad Seimas pagalvotų dėl socialinių įstaigų steigimo arba priežiūros griežtinimo dėl tų nusižengimų, apie kuriuos jūs šnekate. Bet jeigu bijai vilko, neik į mišką. Jeigu šnekame apie žmones, turinčius negalią, žmones, kurie turi, sakykim švelniai, kitokių problemų, tai yra ir buvę kaliniai ar kalėjimuose dirbantys žmonės, arba turintys kitokių problemų, nejaugi mes juos paliksime likimo valiai ir nesistengsime įtraukti per darbą, per užimtumą, kad jie iš tikrųjų būtų mūsų visuomenės dalis? Bet tikrai yra tokių baimių, kad socialinės įmonės kartais piktnaudžiauja. Tam yra tam tikros institucijos. Manau, jos galėtų ir pasiūlyti griežtinimo kriterijus. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju. Jūsų klausia ponas P. Auštrevičius.
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Būtinai, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, gražiai pateikėte, viskas lyg ir gerai. Bet jūs gal galėtumėte realiai pasakyti, kiek kartų ar kokia procento dalimi padaugėtų iš tikrųjų tų įmonių, kurioms mes lengvatiniu būdu siūlytume dalyvauti viešuosiuose pirkimuose? Suprantu, įmonių, turinčių darbuotojų su negalia, skaičius ribotas. O jūs siūlote socialinėms įmonėms. Iš tiesų kiek kartų ar kokia dalimi padidėtų tokių įmonių, dalyvaujančių tokiuose palengvintuose viešuosiuose pirkimuose, skaičius? Kolega, būkite geras.
V. SIMULIK (LSDPF). Aš skaičių tikrai nepasakysiu. Socialinės įmonės – tai tos įmonės, kuriose yra žmonės su negalia, tik yra mažesnis procentas ir lengvesnė negalia, ir yra neįgaliųjų socialinės įmonės, t. y. didesnis procentas ir didesnė negalia. Šiuo atveju šnekama apie visus neįgaliuosius arba riboto darbingumo žmones, plius išvardijau tas institucijas, įmones, kurios susijusios su įkalinimu ir su ligoninėmis. Šnekama apie tai. O jeigu bus pritarta po pateikimo, komitete tikrai šitą klausimą, aš manau, Socialinės apsaugos ir darbo ministerija man ir komiteto nariams pakomentuos smulkiau. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju. Jūs atsakėte į visus klausimus.
Nuomonė – už, nuomonė – prieš. Nuomonę prieš sako ponas R. Šimašius.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Iš tikrųjų solidus pateikimas ir visiškai suprantami įstatymo projekto tikslai, bet aš norėčiau pasakyti prieš dėl keleto dalykų. Visi mes labai lengvai galime palaikyti dalykus, kai sakome, kad socialinės įmonės turėtų būti paskatintos. Gerai, už, visi pritariame, pakeliame rankas. Klausimas, kieno sąskaita paskatintos? Čia susiduriame su problema, nes kai turime viešuosius pirkimus, visą laiką lyg ir šnekame apie tai, kad reikia efektyviai naudoti mokesčių mokėtojų pinigus, lyg ir įsigyti geriausią daiktą ar geriausią paslaugą, lyg ir visos įmonės atlieka socialinę funkciją, nes, ko gero, socialiai yra geriau, kai žmonės dirba, o ne nedirba. Ir sveiki, ir su negalia žmonės, ir su specifiniais poreikiais – visokie. Visą laiką yra geriau, kai žmonės dirba. Dabar vienos įmonių grupės išskyrimas reiškia iš tikrųjų kitų įmonių grupių nusmukdymą. Kai aš pats buvau teisingumo ministru, iš tikrųjų turbūt kas 2–3 mėnesius sulaukdavau pasiūlymų, kad pataisos namų įmonės irgi turėtų turėti tą lengvatą, kurią turi pusė Europos Sąjungos valstybių. Visą laiką sakydavau ne, to negalima daryti, jeigu konkuruoji, tai konkuruok geresne gamyba.
Tiesą sakant, socialinės įmonės irgi gali gauti paramą, gali gauti tam tikras lengvatas. Gerai, kad gali tai daryti, bet konkuruoti viešuosiuose pirkimuose su kitomis įmonėmis ir iškreipti konkurenciją yra akivaizdžiai neteisinga. Tiesą sakant, jūs išsisukote nuo to klausimo, tiesiai neatsakėte, kaip kontroliuoti dabartinę situaciją. Jau šiandien kai kuriais atvejais neįgaliaisiais yra prisidengiama ir jau šiandien rinka kai kuriais atvejais yra gana drastiškai iškreipta. Mokesčių mokėtojai permoka, neįgalieji nieko dėl to dažnai negauna, o rezultatas yra neigiamas. Todėl aš, gerbiamasis kolega, labai atsiprašau, bet kviečiu visus nepalaikyti šio įstatymo projekto ir neįsivelti į tuščią diskusiją.
PIRMININKAS. Ačiū. Nuomonė už – E. Žakaris.
E. ŽAKARIS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamieji kolegos, be abejo, socialinėse įmonėse dirbantys žmonės turi lengvatų, bet jeigu nėra ką dirbti, tai nereikia ir tų lengvatų.
Antras momentas, yra siūloma apriboti viešųjų pirkimų galimybę iki 2 %.
Į klausimą dėl piktnaudžiavimo. Taip, piktnaudžiavimo buvo, bet kažkodėl to piktnaudžiavimo niekas ir nebandė užkirsti, o piktnaudžiavimas buvo tas, kad socialinių įmonių vardu buvo laimimi kai kurie konkursai supaprastintu būdu ir toliau visi darbai perleidžiami ne socialinėms įmonėms. Čia yra labai paprastas draudimas, reikėjo tik tą apribojimą padaryti, bet kažkodėl nebuvo noro tą padaryti. Mes praeitą kadenciją buvome tokį projektą užregistravę, bet neturėjome galimybės pateikti.
Taigi siūlome pritarti, o svarstant komitetuose, be abejo, galbūt atsirastų politinė valia įvesti ir saugiklius. Tos socialinės įmonės, kurios atitiks keliamus reikalavimus, nes konkurse yra numatyti kokybės reikalavimai, čia niekas nekalba, kad galima dirbti blogiau ir laimėti konkursą, kokybė privalo atitikti… Tikrai prašyčiau pritarti po pateikimo.
PIRMININKAS. Ačiū. Nuomonės už, prieš išsakytos. Balsuojame. Skelbiu balsavimą. Kas už Viešųjų pirkimų įstatymo 13 ir 91 straipsnių pakeitimo įstatymo projektą, balsuoja už, kas susilaiko, – kitą nuomonę.
Balsavimas baigtas. Balsavo 73 Seimo nariai: už – 63, prieš – 1, susilaikė 5. Taigi pateikimo stadijoje projektui pritarta. Siūlome pagrindiniu skirti Ekonomikos komitetą, papildomu – Audito komitetą. Kitų nuomonių nėra. Svarstymo data siūloma birželio 13 d. 2-9 klausimas apsvarstytas.
Pereiname prie 2-11 klausimo. Pateikimo stadija. Kviečiame poną B. Bradauską. Pristatys projektą Nr. XIIP-374 – Žemės mokesčio įstatymo pakeitimo įstatymo 2… (Balsai salėje) Nėra? Nėra. Jeigu nėra pranešėjo, tuomet kitas klausimas.

16.53 val.
Žemės mokesčio įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-278(2) (pateikimas)

2-12 klausimas. S. Bucevičius. (Balsai salėje) Šį klausimą pristatys ponas P. Čimbaras. Taigi kviečiame poną P. Čimbarą. Jis pristatys Žemės mokesčio įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektą. Pateikimo stadija. Šiam klausimui numatyta 10 minučių. Prašau.
P. ČIMBARAS (DPF). Gerbiamasis pirmininke, gerbiamieji Seimo nariai, teikiame Žemės mokesčio įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektą. Šio įstatymo projekto iniciatoriai yra mano kolega Seimo narys, Kaimo reikalų komiteto pirmininkas S. Bucevičius ir aš. Aš pristatysiu šį projektą ir pasistengsiu atsakyti į jūsų klausimus.
Įstatymo projektą paskatino parengti rinkėjų skundai, straipsniai spaudoje ir Valstybinės mokesčių inspekcijos apibendrintų duomenų analizė. Priėmus naujos redakcijos Žemės mokesčio įstatymą, savivaldybės nustatė labai skirtingus mokesčio tarifus, atitinkančius žemės paskirtį atskirose savivaldybėse. Todėl kyla abejonių dėl jos teisingos sampratos, įstatymo paskirties. Svarstant šį įstatymą jo iniciatoriai sakė, kad svarbiausias tikslas – priversti žemę apleidusius savininkus ją sutvarkyti. Todėl būtent apleistai žemei turėjo būti nustatytas 4 % dydžio žemės mokestis, tačiau realybė kita. Iš 59 savivaldybių tik 39 apleistai žemei nustatė maksimalų 4 % tarifą. Pavyzdžiui, Utenos savivaldybė už žemės ūkio paskirties žemę nustatė 1,5 % žemės mokesčio dydį nuo sklypo mokestinės vertės, o už apleistas žemės ūkio naudmenas tik 2 %. Valstybinės mokesčių inspekcijos apibendrinti duomenys rodo, kad įstatyme numatytas per platus tarifo diapazonas – nuo 0,01 % iki 4 %. Kai kurios savivaldybės nepagrįstai pakėlė žemės mokestį žemės ūkio paskirties žemei. Pavyzdžiui, žemės ūkio paskirties žemei Kauno rajono savivaldybė nustato nuo 0,1 % iki 0,2 % tarifą, tuo tarpu Panevėžio ir Šilutės rajono savivaldybių nustatytas tarifas sudaro 2 % ir 2,5 %.
Naujas žemės mokestis kartais buvo nustatomas nesilaikant ne tik pagrįstumo ir protingumo principų, bet netgi prieštaraujant sveikai logikai. Pavyzdžiui, sodų bendrijų nariai už žemę, esančią Kauno rajono savivaldybės teritorijoje, turėtų mokėti 0,02 % nuo žemės vertės, tuo tarpu Rietavo, Kazlų Rūdos savivaldybės už tokią pat žemę net 4 %, tai yra 200 kartų daugiau. Taigi nors sodų bendrijų žemė yra žemės ūkio paskirties žemė, tačiau Rietavo savivaldybei atrodo, kad tokia žemė yra apleista.
Žmonės rašo elektroninius laiškus, kreipiasi per gyventojų priėmimus. Kaip mes, politikai, galime paaiškinti žmonėms, kodėl savivaldybės nustatė tokius didžiulius mokesčių skirtumus skirtinguose rajonuose už tos pačios paskirties žemę? Būtina nedelsiant imtis priemonių sumažinti žemės mokesčio tarifo leistiną maksimalią ribą tam, kad žemės mokestis taptų ne baudimo priemone, o atitiktų savo prigimtį, kad asmuo už tos pačios paskirties žemę, nepaisant to, kuriame rajone ji yra, mokėtų žemės mokestį, nustatytą pagal vienodą, aiškų ir pagrįstą tarifą. Seimo kanceliarijos Teisės departamentas pateikė pastabų, tačiau jos yra techninio pobūdžio. Be abejo, šis įstatymo projektas turi būti tobulinamas. Mes šiuo įstatymo projektu tik norėjome atkreipti dėmesį į susiklosčiusią situaciją ir pradėti diskusijas šiuo klausimu dabar, o ne metų pabaigoje, kai reikės mokėti naują mokestį. Manome, kad visi šitie trys žemės mokesčio įstatymų projektai, kuriuos parengėme mes ir kolegos B. Bradauskas bei A. Mockus, Seime turėtų būti svarstomi kartu.
Gerbiamieji kolegos, prašau pritarti šiam įstatymo projektui po pateikimo.
PIRMININKAS. Ačiū už pristatymą. Nori paklausti aštuoni Seimo nariai. Pirmas – ponas A. Dumbrava. Ruošiasi ponia V. Baltraitienė. Prašau.
A. DUMBRAVA (TTF). Labai dėkoju. Pirmiausia norėčiau pasveikinti tokią jūsų pataisą, nes, kaip jūs žinote, anoje kadencijoje maždaug iki 1,5 %.
P. ČIMBARAS (DPF). Taip.
A. DUMBRAVA (TTF). Tai buvo natūralūs skaičiai. Ar jums neatrodo, kad valstybė tokiu būdu, kai buvo nustačiusi iki 4 %, bandė pati save apgauti žmonių sąskaita? Džiaugiuosi, kad tai nepavyko. Vis dėlto tiesiog galbūt ne klausimas, o palinkėjimas, kad tikrai šitas įstatymo projektas pereitų. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Ponia V. Baltraitienė. Ruošiasi ponas K. Starkevičius.
V. BALTRAITIENĖ (DPF). Ačiū. Aš tikrai ne palinkėsiu, o klausiu. Noriu paklausti, kodėl kalbama tik apie žemės ūkio paskirties žemę, nes iš tikrųjų žemės kaina didės daug labiau, skaičiuojant pagal rinkos kainą tiems, kurie turi namų valdą. Ir miestuose, ir visur. Jeigu taip pasižiūri, kas dabar moka apie 200 Lt, atitinkamai pakils kaina beveik iki 2 tūkst., tai aš tą ir sakiau, prieš priimant įstatymą, kai buvo svarstomas praeitoje kadencijoje, mes kažkodėl kalbame tik apie žemės ūkio paskirties žemę. Apie kitą žemę, kurią žmonės įsigijo irgi taip pat už savo pinigus, kaip kaina pakils, kai pensininkas turės mokėti už tą sklypelį, kurį jis turi ir dabar moka 100 Lt, 1 tūkst. Lt, mes niekas nekalbame. Tai aš noriu jūsų ir paklausti, kodėl teikiama pataisa tik dėl žemės ūkio paskirties žemės? Kitas dalykas, kaip bus su savivaldybėmis? Joms Finansų ministerija suplanavo biudžetus įtraukdama visai kitą mokestį. Ką reikės daryti savivaldybėms, nes jos ne iš gero gyvenimo tą mokestį padidino?
P. ČIMBARAS (DPF). Žinote, atsakysiu į pirmą jūsų klausimą. Kažkodėl miestiečių nupirktos žemės nedirvonuoja, jos yra užstatomos, vyksta statybos. (Balsai salėje) Supranti, bet ten, kur gyventojas paprastas žmogus, šito įstatymo, kur buvo prieš tai, mes turėjome, kad ji būtų dirbama, bet taip išėjo, kad jeigu jis ir nedirbs, tai ji išeina tuo metu žmogaus… bet tu turi mokėti ir labai daug būna klausimų. Žmonės neatskiria, kas yra apleista žemė ir kas yra nedirbama.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas K. Starkevičius. Ruošiasi ponas G. Mikolaitis. O aš dėkoju už dėmesį. Toliau posėdžiui pirmininkaus ponas K. Komskis. Sėkmės.
K. STARKEVIČIUS (TS-LKDF). Jūs turbūt pastebėjote, Seimo Teisės departamento išvadose teigiama, kad senasis įstatymas jau nebegalioja, o pernai priimtas naujas jau įsigaliojo nuo sausio 1 d. ir savivaldybės jau nusistatė savo biudžetus, numatė, koks būtent bus tas mokestis. Ir tikrai taip nėra, ūkininkų, kaip jūs sakote, negąsdina. Gąsdina tiktai tuos, kurie nedirba žemės, spekuliantus gąsdina. Tai kaip jūs manote, kaip savivaldybės, pasitvirtinusios biudžetą, visos 60 savivaldybių, dabar užlopys tą skylę, nes apleistų žemių sąskaita iš tikrųjų jos planuoja daugiau surinkti 40 mln., vien tik iš šito mokesčio?
P. ČIMBARAS (DPF). Žiūrėkite, ne visos savivaldybės yra nustačiusios 4 %, kitos savivaldybės yra nustačiusios 2 %, kitos savivaldybės – 2,5 %, o mūsų teikiamas projektas yra nuo 0,1 iki 2 %. Aš manau, kad savivaldybėms nelabai jis pakenks finansiškai.
PIRMININKAS (K. KOMSKIS, TTF). Klausia G. Mikolaitis. Ruošiasi A. Sysas.
G. MIKOLAITIS (LSDPF). Ačiū. Labai gera čia iniciatyva visų trijų teikiančiųjų. Kaip minėjote, kad visus sujungus vienas turėtų išeiti geras. Bet mano pasiūlymas, kalbantis su finansų ministru, kad nieko daugiau savivaldybės nesuplanavo, kiek buvo anksčiau renkama, tiek lygiai dabar. Šito įstatymo buvo ne toks tikslas, aš manau, buvo labai blogai jis priimtas, kažkokiu kitu tikslu. Kaip jūs manote, jeigu iš viso paliktume aną seną įstatymą, jokių pataisų daugiau nereiktų, tą, kur galiojo prieš šitą?
P. ČIMBARAS (DPF). Žinote, kaip ir minėjau, yra pateikta B. Bradausko ir A. Mockaus. Man atrodo, kad B. Bradauskas siūlė net mažesnį. Aš manau, dabar yra pateikimas, bet svarstant sujungus būtų galima priimti tinkamą sprendimą.
PIRMININKAS. Klausia A. Sysas. Ruošiasi J. Kondrotas.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Man tai labai keista girdėti daugiausia iš savivaldos buvusių tarybos narių, kurie dabar jau nepasitiki savo kolegomis, kurie priėmė sprendimą 2, 3, 1,5 ar 2,02 %. Lyg toks vaizdas, kad jūs išėjote, o ten liko visi plėšikai aplinkui ir priima neapgalvotus sprendimus. Nežinau, Vilniuje neseniai buvo konferencija, Konstitucijos salėje, kur Vilniaus meras pristatė duomenis, akivaizdžiai parodančius, kad senutė Žvėryno rajone už arą toliau mokės vienu litu daugiau. Tai dėl vieno lito nėra jokios problemos. Aš, kaip žemės turėtojas 10 arų, irgi vietoj 200 mokėsiu ne 2 tūkst., kaip jūs čia kalbate, o 210 Lt. Irgi po vieną litą už arą. Man ir kyla klausimas, ar tas nepasitikėjimas kyla dėl to, kad jūs jau nesate tarybos narys, o esate Seimo narys, o kitus klausimus svarstant, kai reikės savivaldai daugiau teisių, jūs sakysite, kad Seimas riboja jos teises, ir jai nesuteiksim tokių teisių. Labai ačiū.
P. ČIMBARAS (DPF). Gerbiamasis Seimo nary, jeigu jūs mane išvadinote plėšiku, tai mano rinkėjus irgi išvadinote plėšikais. Bet tie patys plėšikai kreipėsi elektroniniais laiškais ir susitikime kelia tą problemą, kodėl yra toks mokestis. Yra ir kita problema, o kodėl nėra mokesčio, pavyzdžiui, nuo žemės našumo balo? (Balsai salėje)
PIRMININKAS. Klausia J. Kondrotas. Ruošiasi V. Kamblevičius.
J. KONDROTAS (DPF). Labai ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Sveikinu pateikėjus šio klausimo. Praeitos kadencijos nariai, kurie yra likę, žino, kad buvo labai aršiai svarstomas ir nedidele balsų persvara laimėjo, tai buvo pakeltas įkainis. Mano klausimas būtų toks, ar negalima pažiūrėti, kad nuo 0,1 iki 1 % būtų nustatyta. Dabar per didelės žirklės nuo 0,01 iki 2 %.
P. ČIMBARAS (DPF). Kodėl, gali būti. Gali būti ir toks variantas svarstomas.
PIRMININKAS. Klausia V. Kamblevičius. Ruošiasi A. Mitrulevičius.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, iš tikrųjų jūs pats dabar neseniai atsakėte į tą klausimą, kurį aš norėjau pateikti. Jeigu mes jau pristatome mokestį, tai mes jį turime kompleksiškai sudėlioti. Žiūrėti, kokioje vietoje, kokia žemė, koks ekonominis našumas. Sudėkime viską ir žiūrėkime, tada bus iš tikrųjų normalus mokestis ir žmonės bus patenkinti. O dabar mes priimsime šiandien įstatymo pataisą, po mėnesio ar kito vėl keisime, kažkaip nesolidžiai atrodo. Kaip jums atrodo?
P. ČIMBARAS (DPF). Žiūrėkite, mes, įvedę šitą mokestį nuo 0,1 iki 4 %, iš esmės norėjome, kad žemė būtų dirbama ir nedirvonuotų. Bet tuo mokesčiu mes problemos neišsprendėme. Mokestį įvedėme, bet lėšų daugiau negavome, o žemė vis tiek dirvonuoja. Taip, jūsų pasiūlymas tinkamas, aišku, būtina jį svarstyti ateityje.
PIRMININKAS. Klausia A. Mitrulevičius.
A. MITRULEVIČIUS (LSDPF). Šiuo metu Lietuvoje yra arti pusės milijono nenaudojamos žemės gaminti žemės ūkio produktams. Šita žemė apaugusi piktžolėmis, apauga miškais ir krūmais. Gal jūs žinote kokių būdų, kaip panaudoti šitą žemę, ne vien tik ją apmokestinant didesniais mokesčiais, būtent šią apleistą, nenaudojamą žemę?
P. ČIMBARAS (DPF). Aš siūlau įteisinti Pluoštinių kanapių įstatymą ir apsėsime kanapėm.
PIRMININKAS. Ačiū pranešėjui, atsakėte į visus klausimus. Kalbėti už nėra. Prieš taip pat nėra. Kolegos, gal galime bendru sutarimu priimti? Ne. Prašom balsuoti. Kas už, balsuoja už, kas turi kitą nuomonę, balsuoja prieš arba susilaiko.
Balsavo 71 Seimo narys: už – 52 Seimo nariai, prieš nėra, susilaikė 19. Projektas po pateikimo priimtas. Pagrindinis – Biudžeto ir finansų komitetas, papildomas – Kaimo reikalų komitetas. Siūloma svartyti gegužės 21 d. Prašom.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Prašome papildomu komitetu skirti Ekonomikos komitetą jo prašymu.
PIRMININKAS. Kolegos, ar galime bendru sutarimu pritarti, kad papildomu siūlomas ir Ekonomikos komitetas? Galime. Tada papildomi – Ekonomikos komitetas ir Kaimo reikalų komitetas, pagrindinis – Biudžeto ir finansų komitetas.

17.08 val.
Žemės mokesčio įstatymo pakeitimo įstatymo 2 ir 3 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-374 (pateikimas)

Grįžtame prie 2-11 klausimo – Žemės mokesčio įstatymo pakeitimo įstatymo 2 ir 3 straipsnių pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIIP-374. Pranešėjas – B. Bradauskas. Surinkti 47 parašai. Pateikimas.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji kolegos, mano įstatymo projektas truputį drastiškesnis, nes ką tik pristatytasis ir po to bus pristatytas – tai tokie, sakyčiau, kosmetiniai padailinimai. O šio mokesčio klausimą reikia spręsti iš esmės. Aš labai atsiprašau, kad pavėlavau į klausimo pristatymą, nes kaip tik skaičiau asociacijų ir visų kitų gautus naujus atsiliepimus apie šitą mokestį. Kapitaliai nepritarė nė vienas, kiek jų gauta laiškų ir elektroniniu paštu, ir panašiai. Nė vienas žmogus nepritarė šiai esamai mokesčio redakcijai. Todėl aš siūlau iš esmės keisti šio mokesčio įstatymą. Tai yra siūlau sustabdyti jo galiojimą, pagal seną įstatymą savivaldybės gali iki 1 % nustatyti mokesčius. Savivaldybių biudžetai, kur pasakyta mano kolegos Kazimiero, kad 40 mln. papildomai. Iš ko 40 mln.? Iš paprastų žmonių apiplėšimo? Ar mes galime sutikti su tokia nuostata, kad štai mes 40 mln. paimsime ir viskas gerai. Iš ko paimsime, žiūrėkime.
Noriu pasakyti, kad galbūt ir gera sąvoka, ir geras mechanizmas (jis pasaulyje labai dažnai taikomas) ekonominiais svertais skatinti vieną ar kitą procesą, bet Lietuvai jis netinka, kad mes mokesčiais nuvarytume prasčioką nuo žemės, priverstume jį parduoti žemę pusvelčiui dabar tiems, kas gali nupirkti ją, o ne laukti, kaip žmonės laukia, kada jie galų gale šiek tiek atsistos ant kojų, šiek tiek gaus už tą savo žemę, kurią jie paveldėjo, atsiėmė ar kitaip įsigijo. Štai kokia esmė. Brangsta mokestis… didėja mokestis dešimtimis kartų kai kur. Šitas verčių žemėlapis, kurio tokie keli tomai, sukelia didelę sumaištį. Individualus nustatymas irgi kainuos. Vienas gali, kitas negali, o kai kas jau laukia pinigų išsižiojęs, kad gautų užsakymų. Todėl neteisinga versti žmones išlaidauti ten, kur nereikia tų išlaidų daryti. Lygiai kaip dėl teritorijų planavimo, čia atskira kalba.
Todėl aš, siūlydamas sustabdyti šį mokestį, iš karto turiu viziją, ką mes turėtume daryti. Visų pirma dėl to, kaip kėlė klausimą gerbiamoji V. Baltraitienė. Namų valdas aš siūlau apmokestinti vienodai visoje Lietuvoje, kad nebūtų priklausomas, kaip Algis sakė, nuo vieno mero ar kito mero, kad jis senutei nustatys 1 Lt už arą ar… Ačiū. Kiekvienas žmogus turi būti užtikrintas dėl savo pajamų planavimo ir žinoti, kiek maksimaliai jis turės mokėti žemės mokesčio, o ne laukti kiekvienais metais drebėdamas, ką priims savivaldybė.
Antras dalykas, tai bus labai paprasta skaičiuoti. Aš šiandien tarifų neįvardinsiu, nors turiu ir juos suskaičiavęs. Šis mokestis neturi būti didesnis, negu praeitais metais galiojęs, ir negalima plėšti iš žmonių to, ko jie neturi. Pensijų nekeliame, užmokestis nekyla, visa kita, o mes didinsime mokesčius. Kur yra sąžinė?! Galų gale kuo kaltas žmogus, jei jis gyvena Širvintose, Ukmergėje ar Žvėryne?! Jis turi namų valdą turėti prie savo namelio. Turi tą turėti. Kadangi gauna pensijas vienodas, pajamas vienodas, tai ir mokesčiai neturi būti čia diferencijuoti, tai, kas priklauso… priklausinys prie namo.
Antras dalykas, žemės ūkio paskirties žemė. Jokių verčių žemėlapiai čia. Kai kas bando „Rentą 2“ pritaikyti, kuri buvo feodalizmo sąlygomis aktuali. Nėra Lietuvoje dabar „Rentos 2“. Infrastruktūra ir visa kita yra tokie, kad leidžia visiems vienodomis sąlygomis realizuoti savo produkciją, todėl žemės mokestis turi būti nuo žemės našumo balo ir labai lengvai apskaičiuojamas, labai suprantamas ir visa kita. Kadangi našesnė žemė duoda daugiau produkcijos, atitinkamai mokestis turi būti didesnis, bet jis irgi neturi būti, taip sakant, papjaunantis ūkininką, o labai protingai apgalvotas, kad ir mokestis būtų, ir ūkininkas būtų patenkintas, neperlenkiant lazdos.
Ir trečias variantas – komercinės paskirties žemė galėtų būti matuojama pagal vertę. Šitai yra labai paprastas dalykas, paprasta administruoti ir visa kita tą mokestį. Dabar šnekama, kad savivaldybės suplanavo savo biudžetus, ir čia jau kažkokia nepajudinama šventa karvė. Nieko panašaus. Kai kuriose savivaldybėse skiriasi keli šimtai tūkstančių ar panašiai. Kadangi savivaldybės yra nustačiusios daug lengvatų, jos gali seną tvarką pritaikyti, taikyti mažiau lengvatų ir susirinkti tuos pinigus, bet aš manau, kad išgyvens savivaldybės ir be tų papildomų neteisėtai paimtų iš žmonių pinigų.
Antras dalykas juridinis. Aš konsultavausi su teisininkais. Jie tvirtina vienu balsu, kad buvusi Vyriausybė nepriėmė reikiamų dokumentų dėl šio mokesčio administravimo ir tarifų nustatymo, todėl savivaldybių nustatyti tarifai yra neteisėti, joms niekas nesuteikė tokios teisės, todėl skųsdamas kiekvienas pilietis, ar juridinis, ar fizinis asmuo, teismui man garantuoja 90 %, kad laimės bylas. Kas iš to laimės? Tampymasis, galų gale savivaldybė bus priversta mokėti teismo išlaidas.
Tai štai aš siūlau drastiškai spręsti šį klausimą be jokių makiažų, be jokių švelninimų ir glostymų. Aš siūlau pritarti mano pateiktam variantui, taip pat siūlysiu pritarti ir po to pateiktam variantui. Iš tų trijų įstatymo projektų mes susirinkę sudarysime grupelę ir, aš manau, tikrai pateiksime tinkamus siūlymus. Ačiū. Tiek norėjau.
PIRMININKAS. Klausimui pristatyti buvo skirta 15 min. Jūsų nori paklausti 12 Seimo narių. E. Jonylos nematau, P. Auštrevičiaus taip pat nematau. Klausia K. Starkevičius. (Juokas salėje) Yra, atsiprašau, Petrai. Matai, pabėgai. Prašau, Petrai.
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Ačiū, kolega, už pastabumą. Mielas Broniau…
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Dėkoju, kad mielas.
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). …jūs kalbėjote kaip liberalas. Jautėsi, kad galvojate kaip socialdemokratas, o siūlote veikti kaip anarchistas.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). O!
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Tiek visokių pasiūlymų ir tiek kontradikcijų aš tokioje trumpoje kalboje seniai girdėjau. O galų gale, kolega, pasiūlėte genialų pasiūlymą – sukurti dar vieną darbo grupę. Bet, gerbiamasis kolega, aš noriu jūsų paklausti, kodėl jūs pasiūlėte, kad visiems sklypams, aš kalbu, kur kiemas, sodyba ir panašiai, nei žemės paskirties žemė, nei komercinės, jūs siūlote vienodą procentą? Ar yra prasmė, ar yra tame logikos, kadangi, sutikite, Neringoje yra viena žemės vertė, pajūryje kita, o Molėtų miškuose yra trečia. Tai kokia čia yra prasmė vis dėlto vienodą procentą taikyti, nelabai supratau.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Gerbiamasis Petrai, aš mielai kviečiu tamstą į tą darbo grupę, netgi pirmininku kviečiu. O kokia čia yra esmė? Vienodumas. Mielasis Petrai, irgi tau mažybiškai sakau: atsakyk, kuo kaltas žmogus, jeigu jis gyvena Neringoje, gyvena Klaipėdoje, gyvena Vilniuje? Jis turi namą, prie to namo yra priklausinys – namų valda. Tai kuo kaltas žmogus, kad ta jo namų valda yra ne, sakykime, Molėtų miškuose, o ten, kur jis gyvena, kur jis turi gyvenamąjį namą? Todėl aš ir siūlau. Lietuva yra tokia mažytė šalis, kad negalima čia kaip Rusijos platybėse gubernijas išskirstyti, kur yra „Žemės renta 2“. Pas mus to nėra. Negalima taikyti ir skirtingų mokesčių. Bet jeigu tamsta turi omeny žemės pardavimą, jeigu yra pardavimas, tada čia reikia klausti. Aš siūlau, kai bus parduodama žemė, pratęsti darbo grupę ir pagalvoti, ar nevertėtų įvesti mokesčio už parduodamą žemę? Tada jau tikrai čia yra skirtumai: parduodamas, sakykime, Neringoje gaus 50 kartų daugiau negu Molėtų miškuose. Čia yra kitas dalykas. Bet kai mes kalbame būtent apie namų valdos žemės mokestį, tai čia negalime žmonių diferencijuoti į Joną, Petrą ar kitokį, kuris gyvena vienur ar kitur.
PIRMININKAS. Klausia K. Starkevičius. Ruošiasi M. Zasčiurinskas.
K. STARKEVIČIUS (TS-LKDF). Iš tikrųjų tokį gerą kratinį pateikėt, tačiau dar vienai darbo grupei jį reiks sudėti į vieną vietą. Šiuo įstatymu čia nieko naujo nesugalvota, kaip yra padaryta kaimyninėse šalyse – Estijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, tik ten gal skiriasi koeficientai – kai kur didesni, kai kur mažesni, ir leido, ką kolega A. Sysas kalbėjo, savivaldybėms iš tikrųjų turėti tikrą savivaldą, realią savivaldą, nustatyti mokesčius. Tai jūs šitą, matau, atimate. Dar jūs neteisybę pasakėte. Savivaldybių asociacija yra pritarusi. Jūs sakote, kad štai gaunate. Gal gaunate tuos raštus iš visokiausių nekilnojamojo turto valdytojų, kurie šiandien iš tikrųjų nenori visai to mokesčio mokėti. Mano klausimas vis dėlto yra toks. Tas jūsų naujasis modelis pritaikomas turtingiesiems. (Juokas) Turtingieji, kurie gyvena Žvėryne, mokės lygiai tiek pat, kaip ir Balbieriškyje gyvenantis žmogus, arba, kaip minėjote, gyvenantis vidury miško, kuris neturi jokios infrastruktūros. Štai jūsų modelio perspektyva.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Gerbiamasis Kazimierai, kai nori ką nors apginti, o tamsta esi autorius šio įstatymo, kuris dabar galioja, aišku, lengviausia pasakyti: gini turtinguosius, ir viskas. Šituo viskas pasakyta. Tamstai aš pasakysiu, kad tamstos sugalvotas modelis yra nuvaryti prasčioką nuo žemės, nes uždėti jam 4 % mokestį už nenaudojamą žemę… O galbūt dabar yra nusenę tėvai ir negali naudotis, ir dirbti, gal laukia, kada paaugs jų anūkai ar vaikai, kad neatimtume iš jų tos žemės. Tamsta, jūs norite nuvaryti tuos prasčiokus nuo žemės, uždėti 4 % mokestį, kad jis nori nenori pusvelčiui parduotų tą žemę, sakykime, gretimam tikrai turtingam žmogui, kuris turi daug tos žemės supirkęs. Galbūt nebūtų nieko blogo, kad ūkiai didėtų ir stambėtų, aš už tai, bet visą laiką įvertinkime kiekvieno žmogaus interesus ir kiekvieno žmogaus prigimtinę teisę. Tai, kas jam duota, yra duota, atimti nevalia, tai draudžia ir Konstitucija. O per ekonominį mechanizmą, ypač per mokesčių mechanizmą, galime tą padaryti labai lengvai, ką jūs ir padarėte. Todėl ne joks kratinys, iš jokios savivaldos niekas neatima jokių teisių, tik bus nustatyta, kad…
PIRMININKAS. Prašome trumpinti atsakymą.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). …kad mokestis už…
PIRMININKAS. Pranešėjau Broniau, prašome trumpinti atsakymą. Labai ilgai tęsiate, atsakymui yra 2 minutės, klausimui – minutė.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Gerai. Tada tegu trumpiau klausia, trumpiau atsakysiu.
PIRMININKAS. Klausia M. Zasčiurinskas. Ruošiasi V. Baltraitienė.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Dėkoju, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis kolega, kaip Petras pasakė: vienas trijuose asmenyse. Iš tiesų šitas įstatymas yra pritaikytas turtingiesiems, jis pritaikytas turtingiesiems, kad jie galėtų lengva ranka pasiimti iš vargingų, iš paprastų žmonių, tų, kurių Lietuvoje yra gerokai virš 80 %, labai priimtinomis kainomis. Esmė yra visiškai ne procentai – ar 1 %, ar 4 %. Aš apie tą dalyką kalbėjau, kai buvo priimamas įstatymas. Visa esmė – bazinė žemės kaina. Čia yra esmė. Mes dabar mokėjome po 12 ar 62 Lt už kokį nors žemės sklypą, o pagal šį priimtą įstatymo projektą tas varganas žmogus turi mokėti 1200 ir daugiau. Mano klausimas yra toks: prašau pasakyti, kodėl jūs galvojate, kad apskritai žemės savininkas privalo dar mokėti žemės mokestį?
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Pone Mečislovai, neieškokime logikos mokesčiuose, jos nėra. Mes turime išlaikyti tai, ką turime išlaikyti, ir mokesčiai buvo ir bus. Žemės mokestis yra daugelyje, kiek žinau, šimtu procentų valstybių ir Lietuvoje jis buvo ir yra. Todėl aš ir nesiūlau jo panaikinti, nes iš tikrųjų tai yra ir pajamų šaltinis savivaldybėms. Bet dar Kazimierui noriu pasakyti, kad savivaldybėms bus nustatyta teisė ir namų valdoms nustatyti mokestį iki, sakykime, lito už arą. Aš kaip pavyzdį sakau čia. Ji galės pusę nustatyti, galės 20 ct, galės kaip nori nustatyti. Iš savivaldybės niekas neatima tos teisės. Nereikia, kaip sakant, gąsdintis.
PIRMININKAS. Klausia V. Baltraitienė. Ruošiasi paskutinis – A. Skardžius.
V. BALTRAITIENĖ (DPF). Aš labai noriu paklausti konkretaus klausimo. Kaip suprasti vienodą namų valdos kainą? Ar bus vienodas procentas, ar iš tikrųjų visiems nustatysime, pavyzdžiui, mokėti 100 Lt, nesvarbu, už arą 50 Lt ar litą, ir visi vienodai mokės: tiek Nidoje, tiek Molėtuose, tiek Vilniuje, tiek Kėdainiuose, tiek Kėdainių rajone, Tatalaukio kaime už namų valdą. Jeigu šitaip, tai aš tada nesuprantu tos logikos. Iš tikrųjų žmogus nekaltas, kad jis Vilniuje, Žvėryne, nusipirko namą ir sklypą, bet aš irgi nekalta, kad aš neturiu tiek pinigų ten nusipirkti, gyvenu Kėdainiuose.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Gal jūsų nebuvo salėje, kai aš atsakinėjau į pirmą klausimą…
V. BALTRAITIENĖ (DPF). Aš klausiausi viską…
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Noriu pasakyti, jūs teisi. Tikrai vienodas už vienetą, tai yra, sakykime, už arą, vienodas mokestis iki, sakykime, 1 Lt. Aš kaip pavyzdį sakau. Bet savivaldybei bus suteikta teisė nustatyti, ar litas, ar 20 ct, ar 50 ct, ar panašiai, bet viršutinė riba turi būti vienoda visiems, ne pagal jokį žemės verčių žemėlapį ir panašiai. Jeigu mes tik prisirišime prie verčių, tai aš sakau, kaip Mečislovas sakė, vienas mokės 100 Lt, o kitas 1000 Lt. Kodėl? (Balsai salėje)
PIRMININKAS. Paskutinis šiuo klausimu – A. Skardžius.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, ar pajėgus šiandieną bus Lietuvos gyventojas, pilietis sumokėti už žemę, kurią buvusią nusavintą grąžino, kurią jis įsigijo už jam suteiktus investicinius čekius? Juk jis ne iš savo sukaupto turto tą žemę įsigijo. Ar šiandien pagal dabar galiojantį įstatymą leis jo pajamos sumokėti 4 % mokestį? Jis tiesiog nėra tiek sukaupęs pinigų. Ar tai nebus naujas nusavinimo modelis, kaip kad buvo su valstybės įmonėmis, kai buvo išdalinti investiciniai čekiai, ar tai nėra prievarta bandoma nusavinti tiek mieste, tiek kaime esančią žemę?
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Be abejo, na, ką norėti… Kai kurios partijos taip ir stengiasi, kad tas prasčiokas būtų šunaujos vietoje, o visi kiti, kurie yra aukščiau, yra aukščiau. Aš pasakysiu, kalbu ir apie miestą. Nenaudojama žemė yra apleista. Yra du skirtingi dalykai. Kai Vilniaus miestas priėmė sprendimą nenaudojamai žemei uždėti mokesčius, tu negavai leidimo statybai, kad per tiek laiko nepradėjai statybos ir panašiai… Pabandykite gauti leidimą statybai Vilniaus mieste. Aš niekur kitur nevaikščiodamas, taip normaliai su projektėliu vaikščiojau trejus metus, kol gavau leidimą statybai. Tai ką tu nori iš paprasto žmogelio, kuris dar, kaip sakant, gali būti ligotas ir panašiai. Kur jis gaus tą leidimą statybai? Aš už tai, kad mieste nebūtų apleistų žemės sklypų, kad negadintų vaizdo ir panašiai. Bet jeigu žemės sklypas tvarkingai nušienautas, nėra piktžolių ir visa kita, kodėl žmogus turi mokėti 4 % ar kiek mokestį, jeigu jis šiuo metu negali statyti, negali šiuo metu, bet jis gal galės po 5 metų. Tai irgi priverstinai norima, kad jis tą žemę parduotų. Štai ir visa esmė šio įstatymo, kuris buvo priimtas. Žmonės tikrai nesugebės susimokėti tokių mokesčių, kurie yra dabar pagal verčių žemėlapius, ir bus priversti parduoti savo sklypus.
PIRMININKAS. Ačiū pranešėjui. Jūs atsakėte į klausimus, skirtas laikas baigėsi. (Balsai salėje) Motyvai dėl viso. Už – M. Zasčiurinskas.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Gerbiamieji kolegos, aš siūlau balsuoti ir palaikyti šį įstatymo projektą. Kodėl? Visų pirma svajoju, kad mes čia, Seime, priimtume sprendimus negalvodami, kad valstybės biudžetas yra pats svarbiausias. Pats svarbiausias yra šeimos biudžetas. Žiūrėkite, per praėjusius ketverius metus ar apskritai per ilgesnį laikotarpį skurdas Lietuvoje išaugo, pensijos atimamos, atlyginimai sumažinti, socialinė atskirtis padidėjusi. Politinė atskirtis didėja nepaliaujamai. Žmonių, kurie gyvena gerai, Lietuvoje yra vis mažesnis procentas. Tie, kurie nesugeba čia gyventi, išvažiuoja iš Lietuvos. Tai geriausia rodo politinę atskirtį. Taigi šeimos biudžetas svarbiausias. Skurdas yra didžiulis ir šioje visoje atmosferoje mes dar uždedam pareigą žmogui iš vargano šeimos biudžeto atiduoti tam tikrą duoklę šiuo atveju savivaldybei. Ar tai yra moralu ir ar tai yra teisinga? Todėl aš visa širdimi palaikau šitą gerbiamojo B. Bradausko siūlymą. Žinoma, aš siūlyčiau, kad savininkams išvis nereikėtų mokėti žemės mokesčio, nes jie, sumokėję visus mokesčius, įsigijo tą žemę, tai būtų, man atrodo, socialiai teisinga. Tas argumentas, kad visa Europa moka, Vakarų Europa tai esame ne mes. Jie neturėjo tos 50 ar 60 metų patirties, jie neturėjo to viso mūsų vadinamojo privatizavimo ir t. t.
Pasakysiu apie gyvenamąjį fondą. Jeigu Vakaruose privatizuotas gyvenamasis fondas sudaro 27–28 %, tai Lietuvoje – gerokai virš 90 %. Todėl aš siūlau palaikyti šį įstatymo projektą. Ačiū.
PIRMININKAS. Motyvai dėl viso. Prieš – K. Starkevičius.
K. STARKEVIČIUS (TS-LKDF). Iš tikrųjų, kai pasiklausai, aš irgi būčiau už tai, kad panaikintume visus mokesčius, jų nereikėtų mokėti, tada mes visi gyventume puikiai ir šeimų piniginės būtų pilnos. Tačiau susimąstykime, kur šis mokestis eina? Kodėl mes šiandien nepasitikime savivaldybėmis? Savivaldybės, išrinktos mūsų rinkėjų, nustato tuos tarifus. Savivaldybės tikrai jautriai skaičiuoja, nes artėja rinkimai, ir supranta, kad žmonės reaguos, jei tas mokestis bus per didelis.
Dabar kolega B. Bradauskas pasiūlė tokį modelį, kad būtų vienodai apmokestinamas ir namas Žaliakalnyje, ir žemės sklypas, kurį žmogus turi Balbieriškyje ar kur nors Obelynėje, ar prie Lapių sąvartyno. Jūs pagalvokite, ten žmogus pirko ir mažesnę kainą mokėjo, ir mažesnis mokestis buvo, jis nesiruošė į Žvėryną, nes neturėjo tiek pinigų keltis gyventi į Kauno Žaliakalnį, žmogus pasirinko. Jūs, gerbiamasis Bradauskai, šiuo įstatymu norite apginti tuos, kurie turi prisipirkę daug žemės sklypų, jais spekuliuoja, jų neprižiūri.
Galiu pasakyti teigiamus faktus. 2008 m., kai pradėjo dirbti mūsų Vyriausybė, buvo 500 tūkst. apleistos žemės, dabar yra tik 240 tūkst. Buvo sistemingai einama šiuo keliu galvojant apie tai, kad žmonės suprastų, kad žemė turi ne tik pridedamąją vertę, žemė turi užauginti derlių, mes jį turime parduoti, ir tik tada mūsų valstybė ir žemės ūkis sukurs didesnę pridedamąją vertę. Tas pats ir apie miestų sklypus. Iš tikrųjų pagalvokime, kur einame. Ačiū.
PIRMININKAS. Motyvai išsakyti. Prašom balsuoti. Kas pritariate projektui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.
Balsavo 73 Seimo nariai: už – 51 Seimo narys, prieš – 3, susilaikė 19. Projektui po pateikimo pritarta.
Kolega A. Skardžius dėl komitetų. Kiek suprantu… Prašau.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Noriu trumpą repliką gerbiamajam K. Starkevičiui. Vis dėlto ne visi Žvėryne, ne visi Žaliakalnyje įsigijo už sukauptas lėšas. Pažįstu daug žmonių, nes nuo sovietmečio gyvenu tame rajone, Žvėryne, žinau, kad daug kas iš mano garbingų kaimynų pensininkų įsigijo už investicinius čekius. Ką jiems daryti, kai reikės mokėti po 40 tūkst., jeigu bus paskaičiuoti nuo jų vertės dabar tie 4 %? Ką jiems reikės daryti?
Taip pat galiu pasakyti, kadangi atstovauju kaimiškajai apygardai, apie žmones, kurie turi sklypus, bet juose, deja, dėl valstybės lėšų stygiaus neatstatyti melioracijos įrenginiai, ir tose žemėse neįmanoma šiandien užauginti grūdą. Jos taip pat turės būti nusavinamos.
Noriu paprašyti Ekonomikos komiteto vardu, kad komitetas būtų taip pat įtrauktas, kaip ir dėl kitų, jeigu bus pritarta. Ačiū.
PIRMININKAS. Prašau. K. Starkevičius.
K. STARKEVIČIUS (TS-LKDF). Pasijaučiau iš tikrųjų kaip popso koncerte. Aš galiu pasakyti, kad ne (…) pensininkai daugelyje miestų išvis yra atleidžiami nuo šito mokesčio. Nereikia apeliuoti į pensininkus ir juos klaidinti.
Toliau dėl jūsų… (Balsai salėje) Savivalda atleidžia. Čia įstatyme ir yra. Kadangi Šilalės–Šilutės apygarda, tai iš tikrųjų reikia pasidžiaugti, kad ten gyvulių skaičius didėja. Žmonės dėl kiekvienos žemės pėdos dabar kovoja. Jie kaip tik šitą įstatymą sveikina.
Aš dar kartą sakau, jam pritarė ir Savivaldybių asociacija. Dabar mes lyg ir pasitikime savivalda, o staiga sakome ne, mažinam savivaldos teises.
PIRMININKAS. Projektui jau yra pritarta ir yra siūloma svarstyti gegužės 21 d. Pagrindinis komitetas – Biudžeto ir finansų komitetas, papildomi – Kaimo reikalų komitetas ir Ekonomikos komitetas. Ar galime, kolegos, pritarti?

17.35 val.
Žemės mokesčio įstatymo 6 ir 9 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-363(2) (pateikimas)

Kitas darbotvarkės 2-13 klausimas – Žemės mokesčio įstatymo 6 ir 9 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-363(2). Pranešėjas – A. Mockus.
A. MOCKUS (LSDPF). Laba diena, gerbiamieji kolegos! Iš tikrųjų tai mano debiutas, tikriausiai atleisite, jeigu kas nors ne taip. Anksčiau visus mokydavo, kad reikia viską daryti kolektyviniu būdu, paskui, kad reikia kiekvienam atskirai. Dabar pirmaujantys užsienio universitetai eina prie to, kad moko žmones dirbti komandoje. Iš karto atsakau į priekaištus ar klausimus, kad bus sudaryta darbo grupė. Tai bus ne darbo grupė, o galbūt iš trijų pateikėjų. Aš tikriausiai dėl nepatyrimo ir dėl to, kad esu naujokas, gal truputį išsišokau, bet manau, kad tikrai geresni įstatymų projektai gimsta tada, kai yra dirbama komandoje.
Norėčiau trumpai pristatyti. Šis projektas gimė gal ne mano iniciatyva, bet paprasčiausiai buvau pakviestas į Žemės savininkų konferenciją, kuri vyko Šiauliuose. Joje dalyvavo ir ponas K. Starkevičius. Tikrai nemaniau, kad baigsis tuo, kad atvyks žemės savininkai ir paprašys, ir per tris mėnesius gims šis projektas.
Pirmiausia siūlau pakeisti 6 straipsnio 1 dalį ir ją išdėstyti taip: „Mokesčio tarifas – nuo 0,01 % iki 1 % žemės mokestinės vertės.“ Tai yra dėl to, kad jis ir anksčiau buvo apie 1 %, ir kaip ir ministras šiandien pripažino, kad jį padidinus iš esmės mokesčiai nepadidėjo. Yra pasaulinė praktika, kad paprastai būna nuo 1 % iki 1,5 %. 4 %, galbūt aš ne viską žinau, bet daugeliu atveju tai nėra taikoma.
2 straipsnis. Įstatymo 9 straipsnio 2 dalies 1 punkto 4 dalies pakeitimas. Noriu pasakyti, kad jeigu norima žemę įvertinti individualiai ir kad skirtumas tarp registro duomenų ir individualaus vertinimo būtų ne 20 %, o 10 %, tada skirtumas būtų mažesnis. Ir galbūt, kaip ir kalbėjo kolega ponas B. Bradauskas, žmogaus pinigai nebus išmesti veltui, nes tas skirtumas yra daug mažesnis, yra tikimybė, kad žemės vertė bus mažesnė.
Dar vienas pakeitimas, kad visų paskirčių žemės, ką čia kalbėjo kolegė V. Baltraitienė, išskyrus apleistas žemės ūkio naudmenas, mokestinė vertė yra jos vidutinė rinkos vertė arba vertė, nustatyta atlikus individualų žemės vertinimą, padauginta iš koeficiento 0,35. Tai yra ir žemės paskirties, ir kitos žemės, kurios yra miestuose, taip pat dėl lygybės būtų vertinamos vienodai.
Šie pasiūlymai dar svarstomi. Aišku, atsižvelgus į jūsų jau pateiktus klausimus ir kompetentingus atsakymus, manau, iš tų trijų pasiūlymų gali gimti vienas normalus projektas, kuris atitiks mūsų žmonių lūkesčius. Ačiū.
PIRMININKAS. Jūsų nori paklausti penki Seimo nariai. Klausia P. Auštrevičius. Ruošiasi K. Starkevičius.
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Pranešėjau, iš tiesų galbūt jūsų pasiūlymas yra akivaizdus patvirtinimas, kad čia jau darbo grupė yra neišvengiama, nes jau galima konstatuoti. Per 10 minučių išgirdome tris skirtingus modelius ir jų suderinamumas be darbo grupės yra nepasiekiamas tikslas. Iš tiesų gal reikėtų, aš nežinau, ar jums atsisakyti šio savo projekto ir tiesiog tobulinti jau tai, kas buvo pasakyta, nes kiek galima į tą vieną katilą pilti skirtingų dalykų. Aš nežinau, ar tikrai iš visų tokių skirtingų išeis vienas protingas, geras ir nacionaliniu mastu tikrai subalansuotas sprendimas. Gal geriau jums atsisakyti ir tobulinti jau kolegos pateiktą pasiūlymą, nes supratau, kad jame jau galima rasti iš esmės viską, netgi tai, ką jūs paminėjote, kolega.
A. MOCKUS (LSDPF). Nežinau, ar čia mano tvarka, kad aš esu trečias, ar kaip čia. Nemanau, kad jis yra blogesnis už pirmą ir antrą. Tuo labiau pagal registraciją aš buvau netgi antras, jeigu jau taip objektyviai vertintume. Dėl darbo grupės aš iš karto sakiau, kad darbo grupė galbūt iš trijų pateikėjų ir bus komitetuose. Manau, iš visų trijų gal galėsime geriau atsirinkti ir patys nuspręsime, jums leidus, patvirtinus, kad iš trijų galima padaryti vieną geriausią.
PIRMININKAS. Manyčiau, reikėtų neklaidinti. Tikrai ne darbo grupė, o komitetas apsispręs, kurį priims ar sujungs visus šituos įstatymų projektus ir bus pasiūlytas geriausias variantas.
Klausia K. Starkevičius. Ruošiasi V. Kamblevičius.
K. STARKEVIČIUS (TS-LKDF). Iš tikrųjų darbo grupė nuspręs…
PIRMININKAS. Ne darbo grupė, kolega.
K. STARKEVIČIUS (TS-LKDF). Sakė, bus darbo grupė. Bet dar vienas klausimas. Aš irgi tame suvažiavime buvau, ir jūs supraskite tai, kad yra savivalda. Savivaldybių asociacija yra pritarusi šiam įstatymui, visos 60 savivaldybių diskutavo ir pritaikė šį naują įstatymą. Tarp kitko, jis yra tikrai lanksčiai pritaikytas pagal regioną, pagal žemės vertę. Bet ateis dabar kitu klausimu, kur žemės savininkai buvo, ir jie iš tikrųjų yra už tai, kad parduotume žemę užsieniečiams. Jūs taip pat teiksite rezoliuciją, kad tą žemę parduotume užsieniečiams?
A. MOCKUS (LSDPF). Aš dabar teikiu šitą projektą, kurį, manau, protingai parengėme ir išdiskutavome. O dėl savivaldybių. Tikrai prieš 4–5 mėnesius teko dirbti savivaldybėje ir labai puikiai žinau, kaip ten yra žaidžiama koeficientais. Kai iš pradžių pakilo žemės vertė, tai sakė, palaukite, nukris žemės vertė ir tada mokėsite mažiau. Kai žemės vertė nukrito mieste, tada sako: mes padidiname koeficientą, nes mes negalime surinkti mažiau mokesčių, negu surinkome anksčiau. Atsiprašau, jeigu savivaldybėmis taip pasitikime, tai gal išvis nenormuokime tos viršutinės ribos, jeigu jie taip protingai?.. Jie tada suskaičiuos taip, kaip jiems reikia.
PIRMININKAS. Klausia V. Kamblevičius. Ruošiasi B. Pauža.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamasis kolega, aš iš tikrųjų nenoriu kartotis. Mano klausimas buvo toks pats, kaip ir gerbiamasis P. Auštrevičius sakė. Aišku, turi būti vienas rengėjas, visi kartu turite susitarti. Bet man atrodo, čia yra didžiausia problema – tie, kurie rengia darbotvarkę, matyt, čia yra valdybos klaida, kaip jūs, vyrai ir moterys, leidžiate neparengtus klausimus į posėdžių salę? Jūs reguliuojate, sutvarkote viską, tada… Dabar leidžia, mes čia diskutuojame pusę dienos ir viskas veltui. Reikėjo iš karto tuos dalykus matant, stebint sureguliuoti ir nereikėtų čia mums…
A. MOCKUS (LSDPF). Aš ir siūlau baigti diskusijas ir leisti komitetuose diskutuoti ir nuspręsti.
PIRMININKAS. Kolegos, nuomones pasakysite iš tiesų kitu klausimu, o dabar yra užduodami
klausimai. B. Pauža. Prašom. Ruošiasi J. Kondrotas.
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū pirmininkui. Gerbiamasis pranešėjau, žinoma, aš pritariu, kad yra daug pasiūlymų, jis yra ne vienas. Aš manau, kad komitetas, kuris bus pagrindinis, sutvarkys tuos dalykus ir bus priimtas pats racionaliausias pasiūlymas. Bet mano klausimas labai trumpas.
Prašau pasakyti, visi tie palengvinimai, kuriuos mes čia siūlome, tai viskas gerai. Be abejo, politiškai ir žmonės priima šitą dalyką gerai, bet kaip su tomis apleistomis žemėmis? Juk aš suprantu, kad čia yra ekonominė prievarta tas apleistas žemes tvarkyti, bet yra Lietuvoje daug tarnybų, kurios turėtų žiūrėti šituos klausimus. Jos sukurtos 4 ar 5 metai ir jos neatlieka savo funkcijų. Kaip jūs žiūrite į šitų tarnybų veiklą? Galbūt reikėtų tada tas tarnybas panaikinti, palikti šitas ekonomines sankcijas ir būtų viskas gerai? Ačiū.
A. MOCKUS (LSDPF). Aš manau, jeigu jau tikrai vertintume, čia turiu susirašęs aiškinamajame rašte, kas yra nenaudojamos ir apleistos žemės, aišku, savivaldybės savaip traktuoja, tačiau, kaip jūs ir minėjote, galima bausti už neprižiūrėtas žemes administracine tvarka.
Kita vertus, vėl čia yra siūloma įvesti 4 %. Už tą patį dalyką du kartus nebaudžiama. Manau, kad komitetuose ir bus apsispręsta ir priimtas teisingiausias variantas, kad negalima už tą patį dalyką du kartus bausti. Bus arba taip palikta, arba taip. Aš manau, jeigu yra tam tikros tarnybos ir administracine tvarka galima priversti arba nubausti, tuo reikia ir naudotis.
PIRMININKAS. Klausia J. Kondrotas.
J. KONDROTAS (DPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Aš norėčiau taip pat prie visų prisidėti ir pasveikinti pranešėją, kad jūs, naujai atėjęs, ėmėtės šios problemos. Matyt, ji yra labai aktuali visiems, ypač savininkams, bet mano klausimas būtų toks. Dabar visi labai operuoja įvairiais skaičiais dėl apleistų žemių. Jūs turbūt domėjotės ir galite pasakyti, kiek yra tiksliai – ar pusė milijono, ar 350 tūkst. hektarų apleistų žemių Lietuvoje? Jeigu galite, atsakykite. Labai ačiū.
A. MOCKUS (LSDPF). Hektarais absoliučiai vertės neturiu, bet turiu tiktai pavyzdžius. Minima ir Vilniaus miesto savivaldybė, ir Kauno miesto savivaldybė, kaip piktnaudžiauja, kai yra išduoti leidimai statyboms ir jie galioja 10 metų, nepradeda statyti ir traktuojama kaip apleistos ir nenaudojamos žemės. Čia yra procentai per visą Lietuvą. Absoliučių duomenų po ranka neturiu, bet jeigu bus galima, galėsiu pateikti.
PIRMININKAS. Ačiū pranešėjui. Jūs atsakėte į visus klausimus.
Motyvai dėl viso. Už – V. Baltraitienė.
V. BALTRAITIENĖ (DPF). Ačiū. Aš labai trumpai. Iš tikrųjų kviečiu visus balsuoti už šitą įstatymo projektą, nes, mano akimis žiūrint, tai yra pats protingiausias iš visų trijų pateiktų. Yra nustatytas procentas. Tiksliau, tai galbūt yra grįžimas prie prieš tai veikusio įstatymo, prieš tai buvusių tarifų. 1 %, nesvarbu, kokia būtų rinkos kaina, tai ta suma, kurią pajėgtų sumokėti, o savivaldybės turėtų teisę nuo 1 % dar netgi ir sumažinti. Aš iš tikrųjų visus kviečiu balsuoti. Siūlau komitetui apsispręsti dėl šito įstatymo pateikimo.
PIRMININKAS. Motyvai prieš – E. Šablinskas.
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Pirmiausia, kolegos, norėčiau pasakyti, kad kiekvienas Seimo narys turi teisę teikti projektus. Tam jie ir gavo mandatą, išrinkti.
Kita vertus, net jeigu aš prieš šitą projektą, čia yra trys pataisymai, kuriuos, manyčiau, vis dėlto vertėtų sujungti.
Pabaigai galiu pasakyti – balsuojame už ir greičiau baigsime darbą. Dėkui.
PIRMININKAS. Čia geras pasakymas, bet buvo motyvai prieš.
Kolegos, balsuojame. Kas pritariate pateiktam projektui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.
Užsiregistravo 70 Seimo narių.
Balsavo 70 Seimo narių: už – 59, prieš nėra, susilaikė 11. Įstatymo projektui po pateikimo pritarta.
Aš matau, kolega A. Skardžius vėl prašo, kad būtų įtrauktas papildomas Ekonomikos komitetas, nes visi klausimai bus svarstomi kartu. Aš manau, būtų normali praktika. Pagrindinis – Biudžeto ir finansų komitetas, papildomi – Kaimo reikalų komitetas ir Ekonomikos komitetas. Svarstysime gegužės 21 d. Kadangi šitie klausimai susiję su finansais, aš manyčiau, kad reikia paprašyti ir Vyriausybės išvados dėl visų trijų klausimų. Ar tinka? Galime bendru sutarimu sutarti.

17.49 val.
Civilinio kodekso 4.193 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-2371(3), Hipotekos įstatymo 2 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-114 (pateikimas)

2-14a ir 2-14b klausimai – Civilinio kodekso 4.193 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-2371 ir lydintysis Hipotekos įstatymo 2 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-114. Pranešėjas – P. Gražulis. Prašom.
P. GRAŽULIS (TTF). Kadangi tai yra susiję įstatymai, tai aš kalbėdamas noriu, kad būtų kalbama dėl abiejų. Jeigu bus užduodami klausimai, tai galima būtų atsakyti dėl abiejų. Aš esu teikęs praeitoje kadencijoje šito įstatymo pataisas. Šiuo metu yra galiojanti tokia Civilinio kodekso nuostata, kad kreditorius gali išieškoti ne tik iš įkeisto turto skolą, bet gali pretenduoti, turi teisę išieškoti skolą ir iš kito turto. Tai mes labai dažnai žvalgomės ypač į demokratines šalis, Angliją, Ameriką, ten yra aiškiai pasakyta, kad kreditorius negali pretenduoti į kitą, išskyrus įkeistąjį, turtą. Tai yra civilizuota norma. Ir šiandien, aš manau, ne vienas tūkstantis išvažiavę į užsienį lietuvaičių, kai buvo piko sąlygos, ėmė paskolas, bankai tas paskolas siūlė, žmonės prisipirko ir butų, ir automobilių, deja, atėjus krizei, daugelis neteko butų, bankas, kaip sakoma, paima, perduoda dukterinei įmonei, ir, pardavęs turtą, skirtumą gali išieškoti iš kito turto arba persekioti žmogų visą gyvenimą dėl atlyginimo. Ne vienas išvažiavęs atidirba bankams šiandien užsienyje. Manau, kad, pateikus ir priėmus tokias įstatymo nuostatas, bus daug atsakingiau suteikiamos paskolos. Manau, jeigu įvyktų, kaip ir dabar įvyko, krizės, tikrai nukentėjusiųjų žmonių, tiek juridinių, tiek fizinių asmenų, būtų mažiau. Tai aš prašyčiau, kad būtų pritarta šitoms įstatymo nuostatoms po pateikimo bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų nori paklausti 4 Seimo nariai. Klausia A. Dumbrava.
A. DUMBRAVA (TTF). Gerbiamasis pranešėjau, tikrai galbūt logiškos yra tos pataisos, nes tikrai dabar lupamos keturios skūros nuo tų žmonių. Ar bus patenkinti kreditoriai tokiomis pataisomis? Vienas klausimas. Ir antras, Teisės departamento išvadą tikriausiai skaitėte dėl Hipotekos įstatymo, kurio jau 10 metų nėra? Tai ką jūs dėl to pasakysite? Ačiū.
P. GRAŽULIS (TTF). Be abejonės, kreditoriai tai nebus patenkinti, tai savaime aišku, čia nėra ko nė klausti. Manau, kad jie daro didelį spaudimą. Aš įsitikinęs, kad Teisės departamento išvadas rašė bankų atstovai ar kas, tik pasirašė Teisės departamentas. Tokias išvadas rašyti, teikti Seimui tiesiog būtų gėda. Kaip tik atstovaujama žmogui, ginama silpnesnė pusė, o jie kalba, kad vos neprieštaraus žmogaus teisėms. Žinote, kas yra? Nėra jokios logikos, nenoriu net komentuoti tokių Teisės departamento išvadų.
PIRMININKAS. Klausia R. Šimašius. Ruošiasi V. M. Čigriejienė.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Gerbiamasis Petrai, aš suprantu, kad problema kai kuriais atvejais yra, nes ar lizingo bendrovės, ar bankai mėgsta galbūt kai kuriais atvejais ir pasukčiauti, netgi galbūt tyrimo vertas objektas yra. Bet jūsų pateiktas projektas yra ne dėl to, kaip išgaudyti piktnaudžiaujančius savo teisėmis, bet dėl apribojimų visiems. Man kyla klausimas. Jeigu yra paimama paskola ir įkeitimui užtikrinti yra įkeičiamas turtas pagal hipoteką, tai paprastai tai yra papildomas garantas, kad paskola bus gaunama ir galbūt palūkanų mažesnių galima tikėtis. Bet ar jūs nemanote, kad pagal jūsų projektą gali išeiti taip, kad tai veiks atvirkščiai? Jeigu dėl kokių nors priežasčių, dėl rinkos sąlygų ar dar ko nors, tas turtas staiga taps mažesnės vertės negu paskola (dėl kokių nors dalykų: dėl nusidėvėjimo, dėl rinkos santykių pasikeitimo ar dar dėl ko), ar tai nereiškia, kad tiesiog neapsimokės grąžinti paskolos, metam turtą atgal, ir viskas, maždaug skola – ne rona, bet paima ir užgyja šiuo atveju?
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji, aš manau, kad jeigu paimsime dvi puses: banką, kuris suteikia kreditą, ir žmogų, galima paimti fizinį ir juridinį asmenį, tai visiškai nelygiaverčiai asmenys. Bankai turi ekspertus, bankai turi teisininkus, bankai turi analitikus, jie suteikdami tikrai apsidraudžia. Šiandien dar galiojantis, gaila, kad neįtrauktas kitas mano lydintysis įstatymas, galima sakyti, susijęs, ne lydintysis, kad šiuo metu bankai turi teisę perimti turtą dukterinei įmonei ne rinkos kaina ir tokiu atveju tą skirtumą išieškoti vėl iš juridinio ar fizinio asmens. Aš manau, kad šis įstatymas labai civilizuotas, daugely demokratinių šalių jis galioja. Jūs puikiai žinote, kad, pavyzdžiui, Jungtinėse Amerikos Valstijose pirkau automobilį, neturiu už ką sumokėti, padėjau raktelius, ir laisvas, butą pirkau, nunešiau buto raktą bankui, ir aš laisvas esu. O mūsų žmogus padarytas vergas visam gyvenimui. Taigi bankai, duodami kreditus, turi būti labai atsakingi, atsakingai dalinti kreditus. Jie turi tikrai kompetentingas institucijas savo bankuose, kad tas kreditas būtų suteiktas pagrįstai.
PIRMININKAS. Klausia V. M. Čigriejienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamasis Petras į R. Šimašiaus klausimą atsakė, iš dalies ir į mano klausimą. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū pranešėjui, jūs atsakėte į visus klausimus. Motyvai dėl viso prieš – R. Šimašius. Prašom.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Iš tikrųjų nors mes kartais turime gerų ketinimų dėl įstatymų projektų, bet nebūtinai viskas taip veiktų. Aš, tiesą sakant, labai atsiprašau, bet gerbiamasis pranešėjas kažką supainiojo dėl Amerikos ar kitų šalių, kad tai yra neva įprasta praktika. Taip, laikraščiuose rašė apie žvangančius raktelius, kuriuos krizės metu skolininkai siuntė atgal bankams, bet tai buvo jokiu būdu ne įstatymuose nustatytas dalykas… (Balsas salėje)
PIRMININKAS. Prašom tęsti.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Tai, ką gerbiamasis Petras skaitė laikraščiuose apie tokius dalykus, jokiu būdu nėra teisinės normos. Kai kuriais atvejais bankai nuspręsdavo tuos raktelius priimti ir neišieškoti skolų, nes tiesiog tai būdavo beviltiška, bet nereikėtų teigti, kad tai yra įprasta praktika. Spėju, kad mes su tokiu įstatymu būtume labai originalūs, nes įtvirtintume labai paprastą principą, kad paskolos nereikia grąžinti. Paskolos nereikia grąžinti, jeigu yra viena sąlyga – jeigu įkeistas turtas, tai yra papildomas garantas, tapo mažesnės vertės. Tai yra visiškai paneigiantis bet kokius sutarčių laisvės ir sutarčių privalomumo principus dalykas. Tiesą sakant, siūlyčiau negaišti laiko ir, deja, nepritarti šitam projektui, kad ir gerų motyvų skatinamam.
PIRMININKAS. Motyvai už – B. Bradauskas.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Keistai skamba kai kurių teisininkų pasisakymai. Iš tikrųjų bankas ar kitas kreditorius, suteikdamas kreditą, ir gaudamas užstatą, turi paskaičiuoti, kad dėl kredito dydžio su tuo užstatu yra tvarka, ir nepretenduoti į visą turtą. Maža ką susigalvos, čia Petro pataisa yra labai logiška ir labai vietoje. Dar daugiau aš galiu pasakyti, kad paveldėjimo atveju, kai paveldi 100 Lt vertės daiktą ir kreditoriai iškelia reikalavimus, tai nepaisant to, kad jis paveldėjo tik 100 Lt, iš to paveldėtojo išieško 100 tūkst. Tai kur logika? Paveldėti net negali senelio kokio daikto ir panašiai! Ir čia, gerbiamasis Petrai, pridėk šitą reikalą, tikrai pritarsime, užtenka tyčiotis iš žmonių.
PIRMININKAS. Išklausius motyvus dėl viso, prašome balsuoti. Kas pritariate sprendimo projektui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote. (Balsai salėje) Po balsavimo. Prašom balsuoti.
Užsiregistravo 66 Seimo nariai. Balsavo 66 Seimo nariai: už – 47, prieš – 1, susilaikė 18. Sprendimo projektui po pateikimo pritarta.
Pagrindinis komitetas – Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Svarstysime gegužės 28 dieną.
Kolegos, repliką po balsavimo – P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis Šimašiau, ar jūs nežinote, kas sukėlė pasaulinę bankų krizę? Žmonės, eiliniai darbuotojai ir pensininkai, tie, kurie mašinas įsigijo? Liberali politika ir bankai su jūsų fondais, kuriuos remiate. Jūs ir toliau atstovaujate jiems. Nė vienas bankas neprisiėmė atsakomybės už tai, kad sukėlė krizę ir kad šiandien žmonės neturi darbo. Tarnaukite ir toliau šitiems!.. (Juokas salėje)
PIRMININKAS. Kolegos, paskutinis klausimas – Seimo narių pareiškimai. Nėra. Kadangi visus šiandieninės darbotvarkės klausimus apsvarstėme, vakarinį posėdį skelbiu baigtą. (Gongas, balsai salėje) Registruotis norite? Viskas, paskelbiau. Kolegos, galėjote registruotis. (Balsai salėje)
