LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
II (PAVASARIO) SESIJOS
POSĖDŽIO NR. 57
STENOGRAMA

2013 m. gegužės 28 d.

Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininkas V. GEDVILAS,
Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas V. GAPŠYS
ir Seimo Pirmininko pavaduotojas G. KIRKILAS

PIRMININKAS (V. GEDVILAS). Labas rytas, gerbiamieji kolegos, kviečiu užimti savo vietas plenarinių posėdžių salėje. Skelbiu 2013 m. gegužės 28 d., antradienio, plenarinio posėdžio pradžią. (Gongas) Kviečiu visus registruotis. Registruojamės, kolegos! 
Užsiregistravo 62 Seimo nariai. Pradedame posėdį.

10.00 val.
Seniūnų sueigos patikslintos 2013 m. gegužės 28 d. (antradienio) posėdžio darbotvarkės tikslinimas ir tvirtinimas

Darbotvarkės 1-1 klausimas – Seimo 2013 m. gegužės 28 d. (antradienio) posėdžio darbotvarkės tvirtinimas. Nematau norinčių… Taip, prašom, gerbiamasis kolega. 
P. SAUDARGAS (TS-LKDF). Gerbiamasis Pirmininke, gerbiamieji kolegos, frakcijos vardu siūlome išbraukti darbotvarkės 1-3 klausimą – Kelių priežiūros ir plėtros programos finansavimo įstatymo 4 priedėlio pakeitimo įstatymo projektą Nr. XIIP-456(2). Manome, kad tikrai skubama neįsigilinus ir tai tikrai padarytų žalos visam miškų sektoriui, medienos pramonei. Praeitas Seimas buvo priėmęs visiškai kitokią tendenciją, dabar čia bandoma grįžti prie bendros automobilių masės, o ne (…). Siūlytume įsigilinti ir dabar tikrai išbraukti iš darbotvarkės. 
PIRMININKAS. Dėkoju. Išgirdome mūsų kolegos P. Saudargo nuomonę. Kaip supratau, jūs frakcijos vardu siūlote išbraukti. Kokių dar būtų pasiūlymų? Kitų pasiūlymų nėra. Vienas pasiūlymas dėl darbotvarkės. Dėl kitų darbotvarkės klausimų lyg ir pastabų ir pasiūlymų nėra. Kviečiu visus balsuoti. Susikaupiame! Darbotvarkės 1-3 klausimą, įstatymo projektą Nr. XIIP-456(2), siūloma išbraukti iš darbotvarkės. Ar visi, kolegos, supratote? Suprato. Kviečiu balsuoti. Kas balsuoja už, išbraukiame iš darbotvarkės, kas balsuoja prieš, paliekame. Kas už, išbraukiame iš darbotvarkės, kas prieš, paliekame darbotvarkėje. 
Gerbiamieji kolegos, už balsavo 67, prieš – 7, susilaikė 6. Darbotvarkės 1-3 klausimas, įstatymo projekto Nr. XIIP-456(2), yra išbrauktas. 
Gerbiamieji kolegos, daugiau pastabų, pasiūlymų dėl darbotvarkės nėra. Dėl visos darbotvarkės galime pritarti bendru sutarimu? Ačiū, pritarta bendru sutarimu. 

10.03 val.
Finansinių priemonių rinkų įstatymo 70, 71, 81, 93 straipsnių ir priedo pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-405(2)ES (priėmimas)

Darbotvarkės 1-2 klausimas – Finansinių priemonių rinkų įstatymo 70, 71, 81, 93 straipsnių ir priedo pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-405(2)ES. Priėmimas. Pranešėjas – A. Nesteckis, Biudžeto ir finansų komitetas. Priėmimas pastraipsniui. Faktiškai jokių pastabų, pasiūlymų nėra. Kolega, mes priėmimą pastraipsniui padarysime, jeigu bus kokių pastabų, pakviesime į tribūną. Ačiū jums. 
Dėl 1 straipsnio pastabų, pasiūlymų nėra? Nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimta bendru sutarimu. Dėl 2 straipsnio pasiūlymų, pastabų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimta bendru sutarimu. Dėl 3 straipsnio pastabų, pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimta bendru sutarimu. Dėl 4 straipsnio pastabų, pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimta bendru sutarimu. Dėl 5 straipsnio pastabų, pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimta bendru sutarimu. Priėmimas pastraipsniui baigtas. Dėl viso įstatymo projekto norinčių kalbėti už, prieš nėra. 
Balsuojame. Kas už tai, kad priimtume įstatymo projektą Nr. XIIP-405, balsuoja už, kurie galvoja kitaip, balsuoja prieš arba susilaiko. 

Šio įstatymo priėmimas

Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 84, prieš nėra, susilaikė 1. Įstatymas, kurio projekto Nr. XIIP-405, yra priimtas. (Gongas) 

10.05 val.
Audito įstatymo 21, 22 ir 60 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-3407(2) (priėmimas)

Darbotvarkės 1-4 kausimas – Audito įstatymo 21, 22 ir 60 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-3407(2). Pranešėjos taip pat nekviesiu į tribūną, nes nėra jokių pastabų, bet jeigu kas nors iškiltų, reikalui esant, pakviesime. 
Priėmimas pastraipsniui. Dėl 1 straipsnio pastabų, pasiūlymų nėra. Priimtas bendru sutarimu. Dėl 2 straipsnio pastabų, pasiūlymų nėra. Priimtas bendru sutarimu. Dėl 3 straipsnio pastabų, pasiūlymų nėra. Priimtas bendru sutarimu. Dėl 4 straipsnio pastabų, pasiūlymų nėra. Priimtas bendru sutarimu. Gerbiamieji kolegos, priėmimas pastraipsniui baigtas. 
Dėl viso įstatymo projekto norinčių kalbėti už, prieš nėra. Balsuojame. Kas už tai, kad priimtume įstatymo projektą Nr. XIP-3407, balsuoja už, kas galvoja kitaip, balsuoja prieš arba susilaiko. 

Šio įstatymo priėmimas

Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 92, prieš nėra, susilaikė 2. Taigi įstatymas, kurio projekto Nr. XIP-3407(2), yra priimtas. (Gongas) 
Dėl vedimo tvarkos – L. Graužinienė. Prašom.
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Labai ačiū, Pirmininke. Aš turėjau prieš tai pasakyti ir netyčia nuspaudžiau mygtuką. Prašau mano balsą anuliuoti, nes esu Audito rūmų narė, čia yra mokesčių klausimas ir sprendė visuomeninės organizacijos, bendruomenė. Prašau mano balsą anuliuoti, aš noriu nusišalinti nuo šio balsavimo. Kitame dalyvausiu. 
PIRMININKAS. Dėkojame L. Graužinienei. Mes supratome nuomonę. Loreta nusišalino nuo balsavimo, nes bijo turėti reikalų su Etikos ir procedūrų komisija. 

10.08 val.
Audito įstatymo 36 ir 43 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-4775(2) (priėmimas)

Toliau. Gerbiamieji kolegos, darbotvarkės 1-5 klausimas – Audito įstatymo 36 ir 43 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-4775(2). Kviečiu į tribūną L. Graužinienę, Audito komitetas. Priėmimas pastraipsniui. Mes paprašysime Loretos, kad pakomentuotų komiteto nuomonę dėl pastabų, kurias teikia Teisės departamentas. 
Priėmimas pastraipsniui. Dėl 1 straipsnio pastabų, pasiūlymų neturite? Galime priimti bendru sutarimu? Priimta bendru sutarimu. Dėl 2 straipsnio yra Lietuvos Respublikos Vyriausybės pasiūlymų, ji siūlo. Kviečiu komiteto narę L. Graužinienę pakomentuoti komiteto nuomonę. 
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Vyriausybės išvada yra iš esmės pritarta, tačiau 2 straipsnyje siūlo išbraukti Teisingumo ministeriją, delegavimą, į Audito priežiūros komitetą skirti du Lietuvos banko atstovus. Norėčiau pakomentuoti, kad Audito komitetas atidžiai išnagrinėjęs teikė savo siūlymą, ir tikrai yra tokių klausimų, kurie susiję su teisiniais dalykais. Pavyzdžiui, kaip ir buvo po „Snoro“ tyrimo atvejo, buvo atimta auditoriaus licencija… teisė dirbti audito darbą. Manome, kad Teisingumo ministerijos atstovas toje komisijoje yra būtinas, o Lietuvos bankas ir taip yra atstovaujamas kaip atstovas. Ir kitas momentas. Lietuvos bankas yra Finansų ministerijos prižiūrimas ir Finansų ministerijos atstovai dalyvauja. Tai jų pozicijos komitete yra labai stiprios. Manome, kad Teisingumo ministerijos atstovas tikrai yra reikalingas ir apie tai sprendžiame iš praktinės darbo patirties. Todėl siūlome nepritarti Vyriausybės išvadai. 
PIRMININKAS. Dėkoju, Loreta. Mielieji kolegos, norėčiau truputėlį paprašyti ramybės, labai didelis triukšmas salėje ir ne visi girdime, ką kalba pranešėjas. Gerbiamieji kolegos, šiek tiek, yra poilsio zona, jūs ten galite išeiti ir pasikalbėti ir garsiau. 
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Noriu pažymėti, kad mes siūlome skirti po vieną narį visom institucijom, tai Lietuvos bankas, Finansų ministerija, Teisingumo ministerija ir Audito rūmai, ir kitos vienijančios profsąjungos. 
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, ar pritartume bendru sutarimu komiteto nuomonei nepritarti Vyriausybės pasiūlymui? Pritariame. Bendru sutarimu. Toliau. Dėl viso 2 straipsnio. Ar galime pritarti bendru sutarimu su komiteto išvada? Pritarta bendru sutarimu dėl 2 straipsnio. 
Dėl 3 straipsnio taip pat, gerbiamoji kolege, prašom pakomentuoti dėl datos. 
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Čia dėl datos? 
PIRMININKAS. 3 straipsnis. Kad ne nuo sausio 1 d.
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Ačiū, gerbiamasis Pirmininke. Kadangi mūsų projektas buvo teiktas praeitą kadenciją, data buvo numatyta metams į priekį, t. y. nuo 2013 m. Teisės departamento teisinga pastaba, kad reikia taisyti nuo 2014 m. sausio 1 d., ir komitetas tam pritarė. 
PIRMININKAS. Dėkoju kolegei. Dėl 3 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu su Seimo Audito komiteto pastaba dėl datos nukėlimo – nuo 2014 m. sausio 1 d. įsigalios šitas įstatymas. Ačiū. 
Priėmimas pastraipsniui baigtas. Dėl viso įstatymo projekto norinčių kalbėti už ir prieš nėra. Kviečiu balsuoti. Kas už tai, kad priimtume įstatymo projektą Nr. XIP-4775, balsuojame, kas galvoja kitaip, balsuoja prieš arba susilaiko. 

Šio įstatymo priėmimas

Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 93, prieš nėra, susilaikė 2. Įstatymas, projektas Nr. XIP-378…, atsiprašau, Nr. XIP-4775, yra priimtas (Gongas) 

10.13 val.
Vadovybės apsaugos įstatymo 2, 14, 16, 17, 19, 22, 25 straipsnių pakeitimo ir papildymo, Įstatymo papildymo 191 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIP-3786(2) (priėmimas)

Kitas darbotvarkės numeris 1-6 – Vadovybės apsaugos įstatymo 2, 14, 16, 17, 19, 22, 25 straipsnių pakeitimo ir papildymo, įstatymo papildymo 191 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIP-3786. Pranešėjas – A. Paulauskas. Pranešėjo nėra, bet čia irgi pastabų ir pasiūlymų nėra. Pradedame priėmimą pastraipsniui. 
Dėl 1 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu. 
Dėl 2 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 3 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 4 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu. 
Dėl 5 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 6 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 7 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 8 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu. 
Dėl 9 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 10 straipsnio pastabų ir pasiūlymų yra? Nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Įstatymo projekto priėmimas pastraipsniui baigtas. Dėl viso įstatymo projekto norinčių kalbėti už ir prieš nėra. 
Kviečiu visus balsuoti. Kas už tai, kad priimtume įstatymo projektą Nr. XIP-3786, balsuojame, kas galvoja kitaip, balsuoja prieš arba susilaiko. 

Šio įstatymo priėmimas

Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 86, prieš nėra, susilaikė 4. Įstatymas, projektas Nr. XIP-3786, yra priimtas. (Gongas) 

10.15 val.
Seimo statuto „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo statuto 11 ir 151 straipsnių pakeitimo“ projektas Nr. XIIP-535(2) (priėmimas)

Darbotvarkės 1-7 klausimas – Seimo statuto „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo statuto 11 ir 151 straipsnių pakeitimo“ projektas Nr. XIIP-535. Pranešėjas – J. Sabatauskas. Gal gerbiamasis S. Šedbaras galėtų atstovauti komitetui? Kaip jūs, gerbiamasis Stasy, būtumėt pasiruošęs? Duosime jums, vis tiek jūs prisimenate, kas ten vyko, aš manau. Dėkoju, kolega. 
Priėmimas pastraipsniui. Aš tik noriu pasakyti, kad dėl kiekvieno straipsnio… 
S. ŠEDBARAS (TS-LKDF). Šiaip komitetas šiandien dar buvo susirinkęs, kadangi buvo gautas Seimo nario J. Razmos pasiūlymas. Komiteto protokolo išrašas yra pateiktas. Nebuvo pritarta pasiūlymui dviem balsavus prieš, likusiems susilaikius. Daugiau pasiūlymų, išskyrus Teisės departamento, kurie yra įvertinti, nėra gauta. 
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, aš noriu priminti, kad (dėkoju jums, kolega) keičiant Statutą, įvairius Statuto straipsnius, reikia 71 balso. Balsuosime dėl kiekvieno straipsnio. Jeigu straipsnis nesurenka 71 balso, vadinasi, Statuto pakeitimų nėra. Supratome visi, taip? Kviečiu. 
Kas už tai, kad priimtume 1 straipsnį, kviečiu visus balsuoti. Gerbiamieji kolegos, ar dėl 1 straipsnio užsirašėte kalbėti, ar dėl viso Statuto? Dėl viso. Visi taip užsirašę? Dėl straipsnio kalbėti nėra norinčių? Nėra norinčių kalbėti dėl straipsnio. Kviečiu visus balsuoti. Kas už tai, būtų kad priimtas 1 straipsnis, balsuojate už, kas galvojate kitaip, balsuojate prieš arba susilaikote. 
Gerbiamieji kolegos, nėra palaikančio 71 balso. Straipsnis nėra priimtas. 71 turi balsuoti už pagal Statutą. Gerbiamieji kolegos, apgailestauju, bet nesurinkome reikiamo balsų skaičiaus. 
Dėl 2 straipsnio. Yra kolegos Seimo nario J. Razmos pasiūlymas, tai gal paprašyčiau gerbiamojo Jurgio pristatyti savo pasiūlymą. 
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, kadangi mano siūlymas yra dar griežtesne linkme, tai aš, žinoma, jo neteiksiu, matydamas balsavimo situaciją. Duok Dieve, kad mes priimtume dėl tų 5 % mažinimo už kiekvieną posėdį. Mano siūlymas buvo labiau grįžimas prie pirminės autorių idėjos, nes autoriai siekė, kad jeigu kuris Seimo narys visiškai nelanko posėdžių, kad jis ir negautų atlyginimo už tą mėnesį. Nes dabar, kur mes numatome po 5 % už kiekvieną posėdį, tai pažiūrėkime pagal realią situaciją, kokie 5 įskaitiniai Seimo posėdžiai per mėnesį, 3–4 komitetų posėdžiai. Tai Seimo narys, net visiškai nelankęs nei Seimo posėdžių, nei komiteto posėdžių, dar ne mažiau kaip pusę atlyginimo gaus! Aš siūliau, kad būtų proporcingai: kiek yra įskaitinių posėdžių, kiek proporcingai praleido, tokiu mastu ir būtų mažinama. Bet, kaip minėjau, atsiimu savo siūlymą matydamas, kad net kuklesnių siūlymų Seimas nesugeba įveikti. 
PIRMININKAS. Dėkoju. Girdėjote, kolega J. Razma atsiima savo pasiūlymą. Dėl 2 straipsnio dar yra pasiūlymas. Dabar dėl 2 straipsnio yra norinčių kalbėti už, prieš, taip? Taigi nuomonė už – K. Kuzminskas. Ačiū, kolega.
K. KUZMINSKAS (TS-LKDF). Gerbiamieji Seimo nariai, aš taip pat pritariu tai pataisai, nes tikrai nenormalu, kai Seimo nariui visas atlyginimas mokamas tada, kai jis neateina į darbą. Manau, kad reikėtų pagalvoti net apie vėlavimo į darbą atitinkamų nuostatų priėmimą. Nes mes tokie pat darbuotojai kaip eiliniai Lietuvos žmonės – tiek dėstytojai, tiek darbininkai, tiek medikai, tiek mokytojai. Įsivaizduokime: jie neateina į darbą ir jiems mokamas atlyginimas. Aš pats buvau prieš Seimą chirurginio skyriaus vedėju. Tegul pabandytų man sesutė ar kuris chirurgas neateiti į darbą. Iš karto būtų papeikimas ir mąstymas apie atleidimą iš darbo. Todėl jeigu mes esame principingi, tai ir būkime principingi. Ačiū. Aš pritariu.
PIRMININKAS. Dėkoju kolegai. Nuomonė prieš – V. A. Matulevičius. Prašom, kolega.
V. A. MATULEVIČIUS (DKF). Gerbiamieji Seimo nariai, mano įsitikinimu, šis pasiūlymas turi tą ydą, kad jis yra taikomas vienam asmeniui. Ir tokių projektų Seime pastaruoju metu vis daugiau. Buvo pradėtos teikti įstatymų pataisos, skirtos vienam žmogui, žinome kokiam, dabar pereita prie Statuto. 
Bet yra ir kita pusė. Seimo nario veiklą bandoma vis labiau reglamentuoti ir prieinama net iki biurokratiškų nesusipratimų. Tačiau neužmirškime, kad Seimo narys neturi tik sėdėti šioje salėje. Tai pasakytina ne tiek apie mane, kiek apie vienmandatininkus, kurie nuolat turi susitikti su rinkėjais, būti savo apygardose. Nustatyti smulkmeniškai, ką jie turi daryti, – tai yra absurdas. Vien ką reiškia Seime galiojantis, tarkime, sausas įstatymas. Jei mes, patys Seimo nariai, negerbsime patys savęs, tai mūsų negerbs ir visuomenė. Ačiū. Aš kviečiu balsuoti prieš šitą absurdą.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolegos. Dėl šio straipsnio buvo išsakytos nuomonės už, prieš. Kviečiu balsuoti. 2 straipsnis tapo pirmuoju straipsniu, nes mes 1 straipsnio nepriėmėme. Taip pat reikalingas 71 balsas. Gerbiamieji kolegos, balsuojame. (Triukšmas salėje) Visi užimame savo vietas ir balsuojame. 
Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 51, prieš – 1, susilaikė 7. Taigi ir šis straipsnis taip pat nepriimtas. 
Dabar nėra prasmės dėl 2 straipsnio (įsigaliojimo datos) balsuoti, nes mes nepriėmėme abiejų straipsnių, nebeliko įstatymo. Tiesiog priėmimo procedūra baigta. Jis nėra priimtas.
Mūsų darbotvarkės 1-8 klausimas – Valstybės tarnybos įstatymo pakeitimo įstatymo įgyvendinimo įstatymo 4 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-385(2). Pranešėjas – P. Urbšys, Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas. 
Gerbiamoji I. Degutienė – dėl vedimo tvarkos. 
I. DEGUTIENĖ (TS-LKDF). Ne, replika po balsavimo, nesuspėjau prieiti. Gerbiamieji kolegos, iš tikrųjų aš galiu tik apgailestauti. Antrą kartą yra teikiama anoje kadencijoje, šitoje kadencijoje Seimo statuto pataisa dėl mūsų darbo. Ir aš apgailestauju, kad ponas V. A. Matulevičius kalba, kad čia tik Lietuvoje nori kažkokias biurokratines taisykles įvesti. 
Dar kartą kviečiu. Tie, kas nežinote, pasiimkite medžiagą iš Seimo kanceliarijos konkrečiai apie kitų Europos valstybių parlamento darbo reglamentą. Taip, mes esame tautos išrinkti, dirbame ir su rinkėjais, bet dalis mūsų darbo yra komitetų posėdžiai, komisijų posėdžiai, plenariniai posėdžiai. Ir tai yra reglamentas, nustatomas mūsų įstatymu – Seimo statutu. Aš apgailestauju, kad mes, būdami tautos išrinkti atstovai, negalime patys būti pavyzdžiu, kaip mums reikia elgtis, kaip mums reikia dirbti. Ir nerasite Europoje ir pasaulyje jokios valstybės, kad už darbą būtų nemokami pinigai, arba atvirkščiai – už nedarbą būtų mokami pinigai. Aš tikrai apgailestauju, kad, deja, ir salėje buvo pernelyg mažai žmonių, kad mes galėtume priimti šį sprendimą. 
PIRMININKAS. Dėkoju, kolege, už nuomonę. Gerbiamasis kolega P. Gylys. Atsiprašau labai.
P. GYLYS (DKF). Jei nebūtų kalbėjusi ponia I. Degutienė, nebūčiau kalbėjęs ir aš. Aš atkreipiu dėmesį, kad mes turime tvarką, kad Statutas pakankamai griežtai reglamentuoja mūsų veiklą. Bet Europoje niekur politikai nėra baudžiami amoraliai. Ir nėra pritaikoma konkrečiam parlamento nariui įstatymai bei Statuto pataisos. Aš manau, kad tie žmonės, kurie balsavo (aš turiu galvoje 80 juodojo Lietuvos sąrašo dalyvių) už N. Venckienės teisinės neliečiamybės atėmimą, turi prisiimti atsakomybę už tai, kas vyksta. Neužmirškite, padarėme vieną…
PIRMININKAS. Gerbiamasis P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (TTF). Taip, jeigu nebūtų moralizavusi gerbiamoji I. Degutienė, aš irgi nebūčiau kalbėjęs. Gerbiamoji Degutiene ir gerbiamieji konservatoriai, kam kalbėti, bet ne jum. Jūs taikote visada dvigubus standartus. Norite įsprausti į tokius rėmus Seimo narius, vieniems tuos įstatymus taikyti, kitiems ne. Kaip W. Churchillis pasakė, „saviems – viskas, o svetimiems – įstatymas“. Jūs pagal tokias taisykles gyvenate. Pasakykite dabar priėję prie mikrofono: jeigu buvę Seimo nariai L. Karalius ir A. Sacharukas nebūtų išėję į opoziciją, jūs būtumėte atėmę, bandę atimti jiems mandatus? Ne! Kodėl? Jeigu tokius nusikaltimus būtų padarę, kaip padarė M. Adomėnas ir E. Vareikis, kai gavo nelegalias pajamas, ką pripažino Etikos ir procedūrų komisija, būtumėte atėmę mandatus kitiems ar ne? Būtumėte atėmę mandatus. Bet jūs saviems leidžiate viską, o svetimiems taikote įstatymą. Taigi, kaip yra: jūs kito akyje įžvelgiate krislą, savo akyje nematote rąsto. 
PIRMININKAS. Gerbiamasis A. Sysas. Prašom.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, Pirmininke. Gerbiamieji kolegos, šios Statuto pataisos buvo taikomos visiems, ne vienai tetai ar dar kam nors. Gerbiamieji kolegos, pasižiūrėkite, kas vyksta. Komitetuose negalima priimti sprendimų, nes kvorumo nėra. Salėje kartais mes nepriimame įstatymų, nes trūksta žmonių. Mes moralizuojame, auklėjame kitus Lietuvos piliečius, kad jie ką nors blogai daro, bet mes patys rodome labai blogus pavyzdžius. Ir šiandieninis balsavimas aiškiai parodė, kad mes nenorime laikytis elementarios drausmės. 
Mūsų darbo vieta yra čia. Su rinkėjais reikia susitikti, ir mes susitinkame. Bet jeigu čia, salėje, nebus žmonių, kurie turi balsuoti, tai tas susitikinėjimas su rinkėjais bus tuščias reikalas, nes mūsų pareiga – pirmiausia išleisti įstatymus, kurie būtų naudingi Lietuvos žmonėms, ir jie vykdytų. 
Per mėnesį yra tradiciškai nelankančių posėdžių keturi, penki žmonės. Mes valdyboje gauname ataskaitą. Ir jie tradiciškai nevaikšto, ir toliau jie už tai, kad nevaikšto į posėdžius, gaus atlyginimus. Jeigu jūs galvojate, kad tai yra moralu, tai aš su tuo negaliu sutikti. Elementariai mes rodome labai blogą pavyzdį visiems Lietuvos žmonėms, kaip reikia dirbti. 
PIRMININKAS. Prašom, kolega M. Adomėnas. Labai atsiprašau, neįjungiau.
M. ADOMĖNAS (TS-LKDF). Gerbiamasis pirmininke, kolegos, neseniai kalbėjusiam kolegai norėčiau priminti. Jis labai mėgsta remtis Šventuoju Raštu. Yra vienas toks įsakymas – nekalbėk netiesos. (Balsai salėje)

10.30 val.
Valstybės tarnybos įstatymo pakeitimo įstatymo įgyvendinimo įstatymo 4 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-385(2) (svarstymas ir priėmimas)

PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, jau paskelbiau, kad mes svarstysime Valstybės tarnybos įstatymo pakeitimo įstatymo įgyvendinimo įstatymo 4 straipsnio pakeitimo įstatymą Nr. XIIP-385. Pranešėjas – gerbiamasis P. Urbšys. Man atrodo, gerbiamasis kolega, iš vieno straipsnio įstatymo projektas, 1 straipsnio pakeitimas. Prašom, gerbiamasis kolega.
P. URBŠYS (MSNG). Dėl svarstomo straipsnio pakeitimo projekto Nr. XIIP-385. Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas nutarė pritarti komiteto patobulintam įstatymo projektui ir komiteto išvadoms. Pritarta bendru sutarimu. 
PIRMININKAS. Dėkoju. Po svarstymo norinčių kalbėti už, prieš nėra. Gerbiamieji kolegos, aš siūlyčiau ypatingos… Ar pritariame po svarstymo bendru sutarimu? Pritarta bendru sutarimu. 
Aš siūlyčiau ypatingos skubos tvarką, nes 1 straipsnio… 4 straipsnio 5 dalies pakeitimas visiems yra labai aiškus, prieštaravimų nebuvo, pastabų nebuvo.
Priėmimas ypatingos skubos tvarka. (Balsai salėje) Pastraipsniui. Yra vienas straipsnis. Dėl 1 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Norinčių kalbėti dėl 1 straipsnio nėra. Taigi pastraipsniui priėmimas baigtas. 
Dėl viso įstatymo projekto. Norinčių kalbėti už, prieš nėra. Kviečiu visus balsuoti. Kas už tai, kad priimtume įstatymo projektą Nr. XIIP-385? Balsuojame. (Balsai salėje)

Šio įstatymo priėmimas

Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 106, prieš nėra, susilaikė 1. Įstatymo projektas Nr. XIIP-385 priimtas. (Gongas) 

10.33 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos 2013 metų valstybės biudžeto ir savivaldybių biudžetų finansinių rodiklių patvirtinimo įstatymo pakeitimo“ projektas Nr. XIIP-426(2) (svarstymas ir priėmimas)

Darbotvarkės 1-9 klausimas – Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos 2013 m. valstybės biudžeto ir savivaldybių biudžetų finansinių rodiklių patvirtinimo įstatymo pakeitimo“ projektas Nr. XIIP-426. Pranešėjas – gerbiamasis D. Petrulis. Svarstymas.
D. PETRULIS (LSDPF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Gerbiamieji Seimo nariai, Lietuvos Respublikos Seimo Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas svarstė Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos 2013 metų valstybės biudžeto ir savivaldybių biudžetų finansinių rodiklių patvirtinimo įstatymo pakeitimo“ projektą… patikslinimo projektą Nr. XIIP-426 ir priėmė išvadą pritarti komiteto patobulintam Seimo nutarimo projektui Nr. XIIP-426 ir komiteto išvadoms. Balsavimo rezultatai: už – 5, prieš – 3, susilaikė 1.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Kviečiu į tribūną išsakyti savo nuomonę K. Glavecką. Ruošiasi V. Baltraitienė.
K. GLAVECKAS (LSF). Gerbiamasis Pirmininke, gerbiamieji kolegos! Kai kalbama apie biudžetą, tai visi, nori nenori, nori gyventi danguje, niekas nenori pragare. Mes visada stengėmės, kad galimybės išleisti pinigus būtų didesnės negu realios galimybės uždirbti tuos pinigus. Tas pats yra su šių metų biudžetu, kuris, kaip žinote, buvo patvirtintas praeitais metais, prieš pat Naujuosius metus, ir kuris išlaikė pagrindinius biudžeto principus, o jie konvergavo, arba buvo susiję, su tais tikslais, kuriuos turėjo Lietuva. Kitaip tariant, mes tęsėme taupymo politiką, nes išlaidavimas tapo viena iš gana gilaus ekonomikos nuosmukio priežasčių. Iš kitos pusės, mes priėmėme skatinimo paketą, kuris numatė tam tikras proporcijas, tam tikras kryptis valstybės, vipinių pinigų, taip pat gavimą pinigų iš kitur.
Ta Lietuvos biudžeto proporcija arba ta tendencija, kuri buvo numatyta šiais metais, sprendžiant iš valstybės ir savivaldybių pajamų vykdymo plano, vykdoma, bet vykdymas iš tikro atsilieka nuo lūkesčių. Valstybės biudžetas per keturis mėnesius yra neįvykdytas, palyginti su planu, 102 mln. Lt, savivaldybių biudžetas yra viršytas 43 mln. Lt.
Biudžeto peržiūrėjimas paprastai pagal visą mūsų biudžeto praktiką vykdavo tada, kai įvykdavo kokie nors dramatiški pokyčiai, pavyzdžiui, kokios nors nenumatytos aplinkybės, galų gale labai staigus ūkio kritimas arba kokių nors išorinių ar vidinių faktorių poveikis. Bet šiuo atveju mes nieko neturime. Mes turime palyginti stabilią finansų situaciją, stabilią bankų sistemą ir dabar, vidury metų, koreguoti remiantis motyvu, kad savivaldybėms reiktų 30 mln. Lt, nėra protinga. Kodėl neprotinga? Todėl, kad biudžeto atidarymas… Kaip žinote, Pandoros skrynios atvėrimo rezultatai gali būti įvairūs: pasiūlyta bus šimtai milijonų, galų gale suvarysime visus norinčius atgal į išeities poziciją, kitaip sakant, nieko negauti ir pritarti bus gana sudėtinga.
Kita vertus, praeitais metais, kai buvo sudaromas biudžetas, kaip žinote, Finansų ministerija ir jūsų, dabartinės daugumos, Vyriausybė priėmė sprendimą padidinti minimalų darbo užmokestį, kuriam buvo numatytos atitinkamos lėšos. Tos lėšos buvo suderintos su Savivaldybių asociacija. Ji pati pateikė tuos papildomus skaičius, kurie buvo įtraukti į biudžetą. Todėl dabar motyvuoti, kad šiais metais pasikeitė situacija ir nebuvo numatyta, nėra teisinga.
Baigdamas noriu pasakyti paprastą dalyką – kad iš tikro dabartiniu metu koreguoti biudžetą rudenį būtų nevisiškai protinga, nenaudinga ir gana pavojinga. O tam, kad išspręstume tuos klausimus, kurie susiję su finansavimu, vis dėlto pagrindinių galimybių reikėtų ieškoti didinant efektyvumą, geriau naudojant dabar esamus išteklius viduje ir užsienyje. Todėl siūlau nepritarti šitam nutarimui, o tik priimti kaip bendro pobūdžio diskusiją, kuri, šiaip ar taip, aktuali, nes biudžetas… kaip minėjau, mes visi norime gyventi danguje ir niekas nenori gyventi pragare. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Kviečiu į tribūną V. Baltraitienę. Ruošiasi A. Dumčius.
V. BALTRAITIENĖ (DPF). Taip, iš tiesų visi norime gyventi geriau. Turbūt ir mes, Seimo nariai, laukiame, kai mūsų atlyginimai galės sugrįžti į ankstesnę situaciją, lygiai taip pat ir valstybės tarnautojai. Bet šiandieną mes kalbame apie tuos žmones, kurie negalvoja, kad sugrįš jų atlyginimai į ankstesnį lygį, kiek jie gaudavo, bet kaip apskritai išgyventi ir kaip gauti atlyginimą tokį, koks jis yra šiandieną. 
Teikiant šitą nutarimą ir buvo kalbama, kad savivaldybėse tiems žmonėms, kurie dirba pagal darbo sutartis ir gauna vos vos daugiau kaip minimalią algą, atlyginimų fondo neužtenka ir jie yra priversti eiti nemokamų atostogų. Kažkodėl triukšmas kilo tik dėl Santariškių ligoninės, kad gydytojai turi eiti nemokamų atostogų, bet niekas nekalba apie savivaldybių kultūros darbuotojus, socialinius darbuotojus, visus kitus, kurie dirba pagal darbo sutartis ir jiems neužtenka mokos fondo. 
Iš to ir gimė šis nutarimas, kad Vyriausybė… Tai nėra įpareigojimas, tai yra kreipimasis į Vyriausybę, kad ji peržiūrėtų, ir nebūtina grįžti į Seimą. Kaip išsiaiškinau, Biudžeto įstatyme yra numatyta, kad tam tikrą sumą pinigų gali perskirstyti pati Finansų ministerija, perkeldama iš vienos programos į kitą, peržiūrėdama vidinius rezervus ir padidindama savivaldybėms mokos fondą, kad būtų galima sumokėti mažiausiai uždirbantiems žmonėms ir nereikėtų jų varyti nemokamų atostogų. 
Kaip kolega K. Glaveckas sakė, valstybei reikia, kad būtų pajamų. Jeigu žmonės eina nemokamų atostogų po mėnesį, tai tą mėnesį tų pajamų valstybė ir negauna. Taip, neišmokamas atlyginimas, bet nėra mokamas gyventojų pajamų mokestis, nėra mokamas socialinis draudimas, ir pagaliau tie žmonės nėra socialiai apdrausti tą mėnesį. Jeigu atsitiktų kokia nors nelaimė, tai pasakytų, tu pats savo noru išėjai nemokamų atostogų, nes yra priversti rašyti prašymus.
Mane labai nustebino svarstant Valstybės valdymo ir savivaldybių komitete, kai vienas komiteto narys, kuris labai dažnai čia mėgsta prisistatyti kaip didžiausias krikščionis, pasakė, kodėl savivaldybėse yra steigiami dienos centrai, kodėl yra steigiami nakvynės namai, nes steigimas tokių centrų neatneša nė vieno lito į biudžetą. Tai gal tada uždarykime visas mokyklas, visus kultūros namus, socialines įstaigas, tai valstybei bus pati didžiausia nauda, nereikės mokėti, atleisime žmones ir mokėsime pašalpas, socialines išmokas, arba kaip nori, tegul taip ir gyvena.
Aš iš tikrųjų nepolitikuoju, visiškai nematau čia jokio politikavimo, kreipiuosi ir prašau pritarti šitam nutarimui, kad Vyriausybė peržiūrėtų programas ir savivaldybėms padidintų, taip pat ir policijai, ką mes esame įrašę, asignavimus, arba grįžtų į Seimą ir taisytų biudžeto įstatymą.
Ir dėl policijos noriu. Gal jūs perskaitėte ar kur nors užkliuvo jums, kad policija šiandien iš viešųjų darbų prašo žmonių padėti vykdyti policijos funkcijas, ne budėti, bet eiti per namus ir tikrinti. Ar valstybė yra tik tiek verta, kad policijai padeda netgi žmonės iš viešųjų darbų, o jie neturi nei specialaus pasirengimo, nei specialaus išsilavinimo, nes policija nebepajėgi netgi savo paprastų eilinių funkcijų vykdyti. Tai pamąstykime, ko mes esame verti, ir gal užtikrinkime tas funkcijas, kurias ir privalome užtikrinti. Tikrai kreipiuosi į visus, kad pritartumėte šiam nutarimui.
PIRMININKAS. Dėkoju kolegei. Kviečiu į tribūną A. Dumčių.
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, aš neįpareigotas frakcijos, bet asmeniškai atvira širdimi tam, ką pasakė V. Baltraitienė, pritariu. Kodėl? Duosiu pavyzdį dėl viešosios tvarkos iš apygardos. Kas darosi? Plėšimai, sužalojimai didėja, auksinis jaunimėlis nevaržomas siautėja kaip vandalai, rūko, įžeidinėja dorus piliečius, kurie jiems pastabas duoda, ir net graso jiems, daužo granito atminimo krikščioniškas tautines sieneles, niokoja aplinką ir panašiai. Vagysčių ir bylų skaičiaus nesakysiu. Todėl jeigu mes esame už savo valstybę, už jos tvarką, tai šiandien neturime toleruoti to, kas darosi mūsų pareigūnų institucijose. Žiūrėkite, policijos nuo 2008 m. iki šių metų sumažėjo 3 tūkst. 208, jie išėjo iš darbo, 210 mln. sumažinti atlyginimai. Lygiai tas pats darosi, labai gerai informuotas, nesakysiu skaičių, neturiu laiko čia, su ugniagesiais, taip pat su viešojo saugumo… ir t. t. Štai būtiniausios institucijos, kurios užtikrina mūsų valstybės saugumą. Ką mes darome!
PIRMININKAS. Gerbiamasis kolega, aš truputėlį tik… Labai atsiprašau. Toliau posėdžiui pirmininkaus G. Kirkilas, nes man reikės pasitikti Jo Ekscelenciją Estijos Prezidentą, aš dėl protokolo turiu tą pasakyti. Ačiū.
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Kolegos, prašau pritarti šiam nutarimo projektui ir taip pat neužmiršti savivaldybės darbuotojų atlyginimų. Ačiū.
PIRMININKAS (G. KIRKILAS, LSDPF). Gerbiamieji kolegos, ar galime pritarti po svarstymo? Yra už ir prieš. Už kalbės V. Bukauskas.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamieji kolegos, klausydamas pasisakymų, norėčiau paantrinti tam, ką kalbėjo kolegė V. Baltraitienė, ką tenka man, kaip pirmininkui, darant išvažiuojamuosius posėdžius tiek su Savivaldybių asociacija, tiek su rajonų merais, tiek su kitų institucijų vadovais… Iš tikrųjų šiandien rajonų savivaldybės yra įvarytos į kampą. Iš tiesų administracija priima drastiškus sprendimus, kai darbuotojai yra varomi nemokamų atostogų. Puikiai žinome, kokias pasekmės, kai tas asmuo, tas mūsų valstybės pilietis yra išėjęs nemokomų atostogų, kai negauna socialinių garantijų, atsitikus kokiai nors ligai ar nelaimei, jis neturi draudimo.
Kita vertus, manau, turės įtakos ir senatvės pensijai todėl, kad nėra mokamos lėšos į biudžetą.
Trečia, ką noriu pasakyti. Susitinkant ir su Policijos departamento vadovybe… Puikiai žinome, kad jų biudžetas yra sumažintas beveik 25 %, palyginti su praeitais metais, tai per 210 mln. Lt. Ir dėl to tikrai nereikia Vyriausybei ateiti su biudžetu į Seimą, kai bijo, kad nebūtų Seimo narių iniciatyvų ir nebūtų programos išdarkomos, Vyriausybė gali pagal Savivaldybių asociacijos paskaičiuotą projektą surasti maždaug tuos 30 mln. toms savivaldybėms, kurioms šiandien būtinai reikia tų lėšų išgyventi. Todėl prašau visų kolegų palaikyti šitą nutarimą. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū, gerbiamasis kolega. Prieš – K. Glaveckas.
K. GLAVECKAS (LSF). Gerbiamieji kolegos, jeigu iš tikro Vyriausybė galėtų neateidama į Seimą su biudžeto pakeitimais pakeisti savivaldybių biudžetą, tai tada ji ir neitų. Kadangi ji negali to padaryti, tai, bijau, ji turės ateiti tuo atveju.
Aš noriu pasakyti dar vieną paprastą motyvą. Vartant jūsų programą, vienas iš papildomų pajamų šaltinių buvo numatyta šešėlinė ekonomika, tai yra 0,5 mlrd. Lt, arba 500 mln. Lt šiais metais. Jeigu mes kaip nors determinuotume tuos 500 mln., kuriuos lyg ir gautumėt į biudžetą papildomų pajamų, ir jeigu taip būtų, tai aš suprantu tą peržiūrėjimo prasmingumą. Tačiau, kaip minėjau, keturių mėnesių rezultatai rodo, kad mes nesurenkame biudžeto, nesurenkame! O apie kokį nors viršijimą kokiais 300–400 mln. nėra ką ir kalbėti, todėl korekcijos iš tikro labai yra rizikingos. Iš esmės, jeigu mes ir priimsime nutarimą, tos korekcijos, aš galiu pasakyti, baigsis tuo, kad Vyriausybė nieko beveik ir nedarys. Todėl, kad veltui nebūtų darbo, kuris nebus prasmingas, o vykdytume tuos stabilumo parametrus, kurie buvo numatyti ir kurie reikalingi Lietuvai, įskaitant konvergencijos, finansinio tvarumo ir kitus, aš siūlau nesvarstyti, nepritarti šitam nutarimui, kad mes neįsiveltume kitą sesiją į nereikalingas diskusijas ir aistras dėl pinigų, kurių dar nėra. Ačiū.
PIRMININKAS. Taigi, gerbiamieji kolegos, už ir prieš kalbėjo. Balsuojame. Kas pritariate po svarstymo, balsuojate už, kas nepritariate, balsuojate prieš arba susilaikote. Vyksta balsavimas, kolegos. (Šurmulys salėje) 
Gerbiamieji kolegos, balsavo 117 Seimo narių: už – 70, prieš – 2, susilaikė 45. Po svarstymo pritarta. 
Seimo Pirmininkas siūlo ypatingą skubą. Galime pritarti? (Balsai salėje: „Ne!“) Ne. Balsuojame. Kas palaiko ypatingą skubą, balsuoja už, kas nepalaiko, balsuoja prieš arba susilaiko. Balsuojame.
Gerbiamieji kolegos, balsavo 114 Seimo narių: už – 67, prieš – 18, susilaikė 29. Pritarta ypatingai skubai.
Dėl vedimo tvarkos – K. Glaveckas.
K. GLAVECKAS (LSF). Gerbiamieji kolegos, aš su šypsena pasakysiu vieną istoriją. Kai Napoleonas užėmė vieną miestą ir nebuvo saliuto, jis išsikvietė komendantą ir sako: kodėl nebuvo saliuto, tau bus skirta mirties bausmė. Komendantas atsako: tam buvo labai daug priežasčių. Pirmoji priežastis ta, kad nebuvo sviedinių. Napoleonas atsakė: tai kitų priežasčių prašom neminėti. Tokia pat analogiška ir mūsų situacija – nėra pajamų, o mes norime, kad tos pajamos būtų. (…) tortas danguje taip pat yra ekonominė politika. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū, gerbiamasis kolega. Gerbiamieji kolegos, yra vienas nutarimo straipsnis. Pataisų jam nėra. Ar galime pritarti? (Balsai salėje) 
Balsuojame dėl viso nutarimo. Kas palaiko šį nutarimą, balsuoja už, kas nepalaiko, balsuoja prieš arba susilaiko. Vyksta balsavimas. (Balsai salėje) 

Šio nutarimo priėmimas

Gerbiamieji kolegos, balsavo 117 Seimo narių: už – 72, prieš – 4, susilaikė 41. Seimo nutarimas priimtas. (Gongas) 

10.51 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos sudarymo“ 2 straipsnio pakeitimo“ projektas Nr. XIIP-608 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

Gerbiamieji kolegos, ar galime pereiti prie rezervinių klausimų? (Balsai salėje) Rezervinis pirmasis klausimas – Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos sudarymo“ 2 straipsnio pakeitimo“ projektas. Pranešėjas – V. Gapšys. Kolega V. Gapšys. Pirmasis rezervinis. Pateikimas, svarstymas ir priėmimas.
V. GAPŠYS (DPF). (…) Frakcijų prašymu yra siūlomas Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos sudarymo“ projektas. Siūloma pakeisti P. Gražulį jį išbraukiant ir įrašant A. Dumbravą.
PIRMININKAS. Norinčių kalbėti nėra. Ar galime pritarti po pateikimo? Pritariame. Po svarstymo? Galime balsuoti dėl priėmimo? Galime. Kas balsuoja dėl Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos sudarymo“ 2 straipsnio pakeitimo“ projekto Nr. XIIP-608, balsuoja už, kas mano kitaip, balsuoja prieš arba susilaiko. Balsuojame. Vyksta balsavimas. 

Šio nutarimo priėmimas

Gerbiamieji kolegos, balsavo 98 Seimo nariai: už – 88, prieš nėra… Atsiprašau, už balsavo 98, prieš, susilaikiusių nėra. Pritarta. Seimo nutarimas priimtas. (Gongas)

10.54 val.
Seimo nutarimo „Dėl Valstybės įmonės Ignalinos atominės elektrinės eksploatavimo nutraukimo fondo lėšų sąmatos įvykdymo 2011 metų ataskaitos“ projektas Nr. XIIP-604 (pateikimas)

Rezervinis antrasis klausimas – Seimo nutarimo „Dėl Valstybės įmonės Ignalinos atominės elektrinės eksploatavimo nutraukimo fondo lėšų sąmatos įvykdymo 2011 metų ataskaitos“ projektas Nr. XIIP-604. Pranešėja – kolegė J. Vaickienė. Prašom, kolege.
J. VAICKIENĖ (TTF). Dėkui, posėdžio pirmininke. Gerbiamieji kolegos, Seimo Audito komitetas 2013 m. gegužės 15 d. ir gegužės 22 d. posėdžiuose apsvarstė pateiktą ataskaitą, susipažino su auditoriaus išvada ir bendru sutarimu nutarė teikti Seimui nutarimo projektą, patvirtinantį valstybės įmonės Ignalinos atominės elektrinės eksploatavimo nutraukimo fondo lėšų sąmatos įvykdymo 2011 m. ataskaitą. Pritarta projektui bendru sutarimu. Dėkui.
PIRMININKAS. Gerbiamoji kolege, dar prašom pabūti tribūnoje. Jūsų nori paklausti A. Dumbrava.
A. DUMBRAVA (TTF). Dėkoju. Gerbiamoji komiteto pirmininke, gal jūs žinote, koks yra Eksploatavimo nutraukimo fondo likutis sausio 1 d.? Ačiū.
J. VAICKIENĖ (TTF). Pakartokite… Likutis? 
A. DUMBRAVA (TTF). Koks yra fondo likutis 2013 m. sausio 1 d.? Ačiū.
PIRMININKAS. Ar galite atsakyti? 
J. VAICKIENĖ (TTF). Tuoj, palaukite. Aš…
PIRMININKAS. Gerai. Prašom. Ramiai!
J. VAICKIENĖ (TTF). 2011 m. sausio 31 d. lėšos, taip? Yra 92 mln. 374. 
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų dar nori paklausti kolega P. Gražulis. Prašom.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamoji Audito komiteto pirmininke, man truputėlį keista tokia jūsų komiteto išvada. Tikrai yra daug neskaidrių procesų ir jūs girdėjote, kad dabar yra sustabdytas Europos Sąjungos finansavimas dėl atominės elektrinės uždarymo. Faktiškai vyksta derybos. Neaišku, kaip jos baigsis. O uždaryta dėl to, kad yra neskaidriai naudojamos lėšos. Apie tai labai daug rašė spaudoje ir buvo įvairiausių diskusijų. Jūs kažkaip vienbalsiai be didelių diskusijų patvirtinote lėšų sąmatos 2011 m. įvykdymą. Ar tikrai jūs kaip reikiant įsigilinote į visas šitas problemas?
J. VAICKIENĖ (TTF). Į Audito komitetą buvo pakviesta Energetikos ministerijos viceministrė. Ji atsakė į visus klausimus ir jos pateikti atsakymai mus tenkino.
PIRMININKAS. Ačiū. Gerbiamieji kolegos, nematau norinčių kalbėti. Ar galime pritarti po pateikimo? Reikia balsuoti? Nereikia balsuoti. Ačiū, kolege. Po pateikimo pritarta. 
J. VAICKIENĖ (TTF). Dėkui.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, pereiname prie dar vieno… Atsiprašau, pamiršau paskirti komitetus. Aišku, pagrindinis – Audito komitetas, papildoma siūloma Energetikos komisija. Galime pritarti? Galime. Siūloma svarstyti birželio 13 d. Ačiū, kolegos.

10.58 val.
Sveikatos draudimo įstatymo 17 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-388 (pateikimas)

Pereiname prie trečiojo rezervinio klausimo – Sveikatos draudimo įstatymo 17 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIIP-388. Pranešėjas – E. Šablinskas. Prašom, gerbiamasis kolega. Pateikimas.
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Gerbiamasis pirmininke, gerbiamieji kolegos…
PIRMININKAS. Prašom.
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Teikiu Lietuvos Respublikos sveikatos draudimo įstatymo 17 straipsnio pakeitimo įstatymo projektą. Jis skamba taip (trumpai perskaitysiu): „Fiziniai asmenys, kurie, vykdydami individualią veiklą, gyventojų pajamų mokestį nuo individualios veiklos pajamų sumoka įsigydami verslo liudijimą, kuris yra fiksuotas, kas mėnesį moka (norėčiau, kad būtų įrašyta 78 Lt) fiksuotą privalomojo sveikatos draudimo įmoką arba 0,05 % nuo šiai veiklai vykdyti leistinos 155 tūkst. Lt metinės apyvartos“, ir štai dėl kokių priežasčių. Pirmiausia jų apyvarta yra fiksuota – 155 tūkst., ir jeigu jis viršija, jis iš karto privalo registruotis PVM mokėtoju.
Kita vertus, yra perskaičiuojamos ir visos kitos įmokos. Čia turiu pasakyti priekaištą Teisės departamentui, kuris, sakyčiau, gana atmestinai pasižiūri ir rašo apie išmokas ir kaip jos skaičiuojamos. Viskas yra numatyta tiek Sveikatos draudimo, tiek Pajamų mokesčio įstatymuose, kaip yra perskaičiuojama, ir tai yra daroma gana operatyviai ir net atgaline tvarka.
Dabar apie pačią įmoką. Šios įmokos padidėjimui turi įtakos minimalios mėnesinės algos, kuri nieko bendro neturi su vykdoma individualia veikla pagal verslo liudijimus, padidinimas. Asmenys, besiverčiantys minėta veikla, neturi teisės būti darbdaviais ir nėra laikomi darbuotojais, jų veiklos apyvarta, kaip sakiau, yra 155 tūkst., viršijęs iš karto tampa PVM mokėtoju. Pažymėtina, kad kiti mokesčiai asmenims, besiverčiantiems individualia veikla pagal verslo liudijimus, taip pat yra fiksuoti. Tiek verslo liudijimas, tiek „Sodros“ įmoka yra fiksuotas mokestis. Todėl vadovaudamasis tuo, kas išdėstyta, prašau jūsų pritarimo šiam įstatymo projektui po pateikimo. 
Iš karto paaiškinu, 78 Lt praktiškai yra tas pats 0,05 %, kuris sudarytų tuos pačius, tiktai 50 ct mažiau – 77,5 Lt.
PIRMININKAS. Ačiū pranešėjui. Jūsų nori paklausti keli Seimo nariai. Pirmasis – A. Matulas. Nėra salėje. V. M. Čigriejienė. Prašau.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, ar jums neatrodo, kad jūs iškraipote draudimo prasmę? Kodėl jūs siūlote tą įstatymą? Juk yra nusistovėjusi Draudimo įstatymo esmė, o dabar staiga nei iš šio, nei iš to jūs taip siūlote, kaip čia siejate su minimumu, su viskuo, nežinau. Aš siūlau atmesti jūsų įstatymą, o ne priimti.
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Šia įstatymo pataisa mes įvedame tvarką kiekvienoje srityje. Ten, kur yra uždirbama, t. y. darbdavys moka nuo pajamų, tie 3 %, kai kur 9 % yra skaičiuojami nuo gaunamo atlyginimo. Šiuo atveju smulkiausias verslas, kuris iš tikrųjų negauna jokios paramos iš valstybės, jie negali gauti ligos pašalpos, ir mokėdami tuos mokesčius, lyg dirbtų ir gautų iš darbdavio, labai nerealiai, nuo kažkada buvusių 9 Lt pakilo iki 90 Lt ir tai sudaro žymią jų mokesčio dalį. Todėl čia, kaip ir Teisės departamentas minėjo, kai kur darydamas klaidas, kad 3, 4 ir kiti punktai nurodo, kad gali būti ir 3 %, ir 6 %, ir 9 %. Mes išeiname labai konkrečiai dėl šito smulkaus socialinio verslo, kad būtų aiškiai nurodyta, kiek jiems kainuos, kad jie galėtų susiskaičiuoti ir dirbti. Pagerėjus verslo sąlygoms, jie turi teisę ir galimybę pakilti į aukštesnį statusą, dirbti pagal pažymą, mažąją bendriją arba net įkurti įmonę. Dėkoju. 
PIRMININKAS. A. Matulas. Prašau. Kortelės neįdėjote, gerbiamasis kolega! Prašau, kolega A. Matulas.
A. MATULAS (TS-LKDF). Labai atsiprašau. Gerbiamasis kolega, jūs tikriausiai skaitėte praeitos savaitės Konstitucinio Teismo nutartį, kurioje yra pasakyta, kad mokėti privalomojo sveikatos draudimo įmoką yra konstitucinė pareiga; taip pat sakoma, kad geriausiai mokėti įmoką ir tai susieti su pajamomis. Dabar jūs siūlote fiksuoti įmoką, nepaisant, ar pragyvenimo lygis augs, ar ne. Gal esate suskaičiavę ir galite pasakyti, kiek milijonų lėšų neteks privalomasis sveikatos draudimas? 
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Tiesą pasakysiu, mes neskaičiavome. Jūsų nebuvo, neklausėte, tai dar kartą primenu, kad smulkusis verslininkas, dirbantis pagal individualią veiklą, patentą, uždirba pagal apyvartą ne daugiau kaip 155 tūkst. Suskaičiavus jau seniai įprastas dalykas, kad jie neuždirba tiek lėšų, kad galėtų didinti progresinių mokesčių įmokas. Todėl atsižvelgiant į tai, kad 155 tūkst. yra nustatyti, vadinasi, kaip ir „Sodros“ įmoka yra nustatyta aiški ir nekintama, taip ir sveikatos įmoka turėtų būti nustatyta taip pat. Pakėlus apyvartinį mokestį būtų galima iš karto perskaičiuoti ir šitą mūsų minimą procentą, kurį galima pasirinkti: ar 78 Lt, ar 0,05 % įmoka. 
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų nori paklausti K. Komskis. Prašau, kolega.
K. KOMSKIS (TTF). Gerbiamasis kolega, aišku, neatsakėte į A. Matulo klausimą. Norėjau to paties paklausti. Šiandien pagal tą tvarką, kuri yra nustatyta, iš tiesų mes matome (ką ir A. Matulas sakė, pakartosiu), Konstitucinis Teismas išaiškino, kad vis dėlto turi būti drausti visi žmonės. Šiandien matome, kad per metus jie sumoka labai nedidelę pinigų sumą. Ar manote, kad užtenka tiek pinigų sumokėti, norint padengti visas sveikatos gydymo išlaidas?
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Pirmiausia šita įmoka sudaro minimumą tų paslaugų, kurios yra teikiamos. Smulkiesiems, ypač dirbantiems pagal verslo liudijimą, ir taip sunku, poliklinikose tenka įrodinėti, kad jis vis dėlto yra dirbantis, ir nešioti įvairias pažymas. Tai viena. 
Antra. Dar kartą pasikartosiu. Jeigu yra nustatyta apyvartinė riba – 155 tūkst., ir jis negali daugiau uždirbti, nes iš karto įmonė turės pereiti į kitą statutą, iš karto bus viskas perskaičiuota, tai kaip galima iš jo plėšti vis didesnę sveikatos įmoką? Paprasčiausiai tokiu būdu yra didinamas šešėlis. Jie nebeperka verslo liudijimo, nebemoka „Sodros“ ir kartu nebemoka sveikatos. Pasirinkime, kas geriau: ar ištraukti į viešumą, aiškiai nurodant, kiek jis turės sumokėti, suskaičiuoti, ar vis dėlto kaip jūs norite padaryti. Čia nėra ryšio su Konstitucinio Teismo sprendimu.
PIRMININKAS. Ačiū. Gerbiamieji kolegos, yra norinčių kalbėti. Prieš norėtų A. Matulas. Prašau.
A. MATULAS (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamieji kolegos, išties ne opozicijos darbas kritikuoti tokius įstatymų projektus, kuriuos teikia dabartinė dauguma. Visiškai būtų galima suprasti, jeigu tai teiktume mes. Bet kai teikia dauguma ir net nesugeba paaiškinti, kokias lėšas praras privalomojo sveikatos draudimo biudžetas, yra gana keista. 
Sveikatos draudimo įmoka mokama solidarumo principu, bet koks čia solidarumas, jeigu dirbantis žmogus moka beveik 2,5 tūkst. įmoką per metus, valstybė už savo draudžiamą asmenį, kurių draudžia apie 1,8 mln., sumoka maždaug 750 Lt, o čia gana didelei kategorijai žmonių siūloma įmoką mažinti iki 78 Lt ir sakoma, kad ji bus pastovi. 
Gerbiamasis kolega, ką galima padaryti, kokią pagalbą galima suteikti žmogui už 78 Lt? Dabar, mokėdamas nustatyto procento įmoką pagal MMA, jisai moka, atrodo, 92 Lt. 
Mano manymu, pritarti tokiam projektui negalima, bet jeigu dauguma ryšitės mažinti privalomojo sveikatos draudimo biudžetą, nes po to einantis įstatymo projektas dar baisesnis, tai valio! Mes, vadinasi, irgi turėtume pritarti. Bet tada aš prašyčiau, kad Vyriausybė pateiktų savo išvadą ir Sveikatos apsaugos ministerija pasakytų savo poziciją. 
PIRMININKAS. Ačiū, gerbiamasis kolega. Pagal Statutą E. Šablinskui negalime suteikti žodžio kalbėti už savo projektą. Balsuojame. Kas po pateikimo pritariate Sveikatos draudimo įstatymo 17 straipsnio pakeitimo įstatymo projektui, balsuojate už, kas nepalaikote, balsuojate prieš arba susilaikote. Vyksta balsavimas, kolegos! 
Gerbiamieji kolegos, balsavo 99 Seimo nariai: už – 39, prieš – 13. Nepritarta. 
Ar galime bendru sutarimu grąžinti tobulinti, ar siūlome atmesti? Grąžinti tobulinti? Tada balsuojame. Kas už tai, kad būtų grąžinta tobulinti, balsuoja už, kas už tai, kad būtų atmesta, balsuoja prieš. Balsavimas vyksta. Už – tobulinti, atmesti – prieš. Alternatyvus balsavimas, kolegos, susilaikiusieji neskaičiuojami. Ačiū. 
Už balsavo 64, prieš – 31. Grąžinta tobulinti. 
Gerbiamieji kolegos, iki atvykstant Estijos Respublikos Prezidentui, galėtume padaryti minutės pertraukėlę, bet neišsivaikščiokite ir netriukšmaukite. Būtų gerai. Ir būtų gerai, kad, kolegos, atsisėstumėte į savo vietas, tvarkingiau atrodytume. Ir taip galima, taip. 

Pertrauka

Gerbiamieji kolegos, būtų gerai atsisėsti į savo vietas. Atvyksta Prezidentas. Gerbiamieji kolegos, Jo Ekscelencija Estijos Respublikos Prezidentas Toomas Hendrikas Ilvesas ir Estijos valstybinė delegacija. Prašom pasveikinti. (Plojimai) 
Toliau pirmininkaus Seimo Pirmininkas V. Gedvilas. 
PIRMININKAS (V. GEDVILAS). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Kalbės Jo Ekscelencija Estijos Respublikos Prezidentas T. H. Ilvesas. (Plojimai) 

11.14 val.
Estijos Respublikos Prezidento T. H. Ilveso kalba

T. H. ILVES. Gerbiamieji Lietuvos Respublikos Seimo nariai, o, svarbiausia, mielieji mano bičiuliai! Didelė garbė kalbėti rūmuose, kurie prieš 22 ar 23 metus buvo viena iš nepalaužiamo pasipriešinimo tvirtovių ir pagrobtos nepriklausomybės atkovojimo simboliu. Didžiuojuosi, stovėdamas pastate, kurį matydami per televizorių 1991 m. sausio mėnesį galvojome – mes visi lietuviai. Lenkiuosi prieš Lietuvos ir Lietuvos žmonių ryžtą, gerbiu tuometinius bendrus mūsų veiksmus, kurie prasidėjo paskutiniais tarybinės okupacijos metais savanoriškų draugijų bendradarbiavimu ir pasiekė aukščiausią tašką, kai Estija, Latvija ir Lietuva atkūrė nepriklausomybę. Tada galėjome galutinai sugrįžti į Europą. Šį faktą patvirtina Europos Sąjungos ir NATO būstinėse Briuselyje dabar plevėsuojančios mūsų vėliavos. Tą faktą patvirtinta kartu su sprendimų priėmėjais sėdintys mūsų atstovai. 
Tačiau pereidamas nuo bendros mūsų praeities prie bendros ateities, noriu atvirai pasakyti: mes dabar – subrendusios valstybės ir vietoj deklaracijų dabar mums reikia bendrų projektų, kurie sujungtų Baltijos šalis su visa Europa, padarytų mus sėkmingesnius ir patrauklesnius. Todėl čia ir esu, kad pasidalinčiau mintimis apie Baltijos ir Šiaurės šalių bendradarbiavimą XXI amžiuje. 
Siaura Baltijos šalių apibrėžtis, apimanti tik Estiją, Latviją ir Lietuvą, liko iš XX amžiaus, kai buvo deramasi dėl įtakos sferos Rytuose ir Vakaruose. Mūsų užduotis XXI amžiuje regėti save daug daug didesnius, negu buvome XX amžiuje. Ir būti didesniems. Turime pagrįstai kalbėti apie Baltijos ir Šiaurės šalių regioną kaip apie vidinę Europos Sąjungos jūrą, Baltijos jūrą, kuri yra mūsų Mare Nostrum. Didelį mūsų regioną lydės sėkmė tik tada, kai visos valstybės pripažins tas pačias vertybes, turės bendrą tikėjimą laisve ir liberalia demokratija. Kai visoms valstybėms bus svarbi bendra sėkmė ir visos dirbs jos labui, kai veiks transportas, bus užtikrintas energetinis saugumas, nebus ribojama vidaus rinka, visi po lygiai dalinsimės bendra mūsų saugumo našta ir visi kartu būsime mokslo ir inovacijų erdve. Jeigu sugebėsime tinkamai pasinaudoti Baltijos ir Šiaurės šalių matmens galimybėmis, pamatysime, kad Europoje atsiras regionas nuo Lenkijos pietų iki Švedijos ir Suomijos šiaurės, kuriame gerai veiks ūkis, gerai gyvens žmonės, kurį pagrįstai bus galima apibūdinti žodžiais atviras, besivystantis, sėkmingas, įtakingas, skaidrus, inovatyvus, palaikantis pilietinę bendruomenę ir saugus. Tada ir būsime tikrai daug ką nuveikę. 
Esu susirūpinęs dėl bendro saugumo, ypač dėl mūsų bendro atsakomybės jausmo, kuris užtikrintų, kad į nacionalinę gynybą būtų investuojama pakankamai, kad Baltijos ir Šiaurės gynybiniai pajėgumai būtų stiprūs ir NATO organizacijoje, ir ne. Ir kad prie įprastinių grėsmių taip pat suprastume ir kibernetinio saugumo svarbą. Kasdienės kibernetinės atakos jau tapo įprastų pavojų dalimi.
Ponios ir ponai, iš istorijos žinome, kad regioninis bendradarbiavimas užstrigo arba, tiksliau, išsikvėpė dėl pavienių problemų ir valstybių išskirtinių pageidavimų. Baltijos šalyse taip buvo ir prieš Antrąjį pasaulinį karą. Žinome, kuo tai baigėsi. Ir negalime leisti, kad tai nutiktų vėl. Ir mes galime užtikrinti, kad mūsų nesėkmės nepasikartotų.
Taigi didelio regiono, tokio kaip mūsų, bendri interesai ir tautinis egoizmas. Mes visi didžiuojamės savo šalimis. Tie du dalykai eina kartu. Kaip suderinti abu veiksnius, kad į gabaliukus nesubyrėtų platesnis vaizdas ir niekas nesijaustų pašalinis? Ne taip jau sunku. Regioninis bendradarbiavimas yra visų mūsų tautinis interesas. Tai ir kiekvieno iš mūsų egoistinė nauda. Laimėtume visi. Pavyzdžiui, viena iš priežasčių, kodėl Estija palaiko Latvijos ir Lietuvos prisijungimą prie euro zonos, kad euro zonoje būtų daugiau atsakingų ir taisykles paisančių valstybių. Tai nacionalinis Estijos interesas ir jūsų, ir Lenkijos interesas. Taip pat norėtume, kad prie euro zonos prisijungtų ir Lenkija. 
Tačiau man nepatinka posakis „kalbame vienu balsu“, „kalbėti vienu balsu“. Tai skamba klaidinančiai, supaprastintai. Estija, Latvija ir Lietuva – tai trys atskiros valstybės. Kaip ir Beniliukso šalys. Juk nesakome: Belgija, Nyderlandai ir Beniliuksas kalba vienu balsu. Tiek jie, tiek mes turime, aišku, ir savo nuomonių, suprantama, kad kai kuriais klausimais turime skirtingas nuomones ir skirtingus interesus. Pasiremsiu analogija su muzika. Galime turėti skirtingas partijas ir savo temas, bet ritmas tas pats. Nebūtinai turime dainuoti visada taip pat ir tą patį, tai būtų tiesiog nuobodu. Jeigu visi vienodai dainuotų, būtų labai nuobodu. Bet kai visi dainuoja, tai reikia, kad būtų harmonija, kad išvengtume kakofonijos. Esu įsitikinęs, kad Lietuvos, Latvijos ir Estijos tikslas – sėkmingai vystyti tokius bendradarbiavimo projektus, kurie jungtų Baltijos valstybių rinkas ir tautas ekonomiškai ir saugumo požiūriu stipriau susietų mus su Europa.
Sėkmingi bendradarbiavimo projektai ir į juos investuoti eurai (dabar – dar litai ar latai) būtent ir yra matomas šiuolaikinio Baltijos bendradarbiavimo rezultatas. Viena iš tų temų, be abejonės, yra energetinis saugumas, energijos tiekimo patikimumas. Tai reiškia dujų rinkos atvėrimą konkurencijai ir (…) papildomų dujų šaltinių atsiradimą rinkoje, taip pat elektros jungtis bei papildomus pajėgumus. Juk nebūtų tvaru ir saugu visam regionui, jeigu kas nors iš mūsų ką nors norėtų kokį mėnesį importuoti ir turėtų importuoti apie 90 % elektros, iš kurios savo ruožtu apie pusė ateitų iš monopolijos, esančios už Lietuvos, kitaip sakant, mūsų šalių ir už Europos Sąjungos ribų. 
Abi, Estija ir Lietuva, mano, kad svarbu sukurti Europos Sąjungos vidaus elektros rinką, kalbėti ta pačia kalba su trečiosiomis valstybėmis ir nutiesti jungtį tarp šalių narių, kad būtų sunaikintos ligšiolinės energetinės salos, kurioms, deja, mes priklausome. 
Neišvengiamai turiu dabar stabtelti prie Visagino atominės elektrinės projekto temos. Mes jau aštuoneri metai laikėme jį svarbiu tiek Baltijos šalių, tiek Lenkijos energetiniam saugumui. Praėjusių metų lapkritį Lietuvos televizijos eteryje, prisimenu, po ilgos pertraukos vėl pasigirdo anekdotas apie estų flegmatišką lėtumą ar, diplomatiškiau kalbant, kontempliatyvią estų prigimtį. Buvo kalbama maždaug taip: estams prireikė šešerių metų suvokti, jog naujos atominės elektrinės Lietuvoje nebus. 
Na, pripažįstu, mes – lėtapėdžiai. Iš tikrųjų praėjo daug laiko. Daug laiko tiesiog nieko nedarėme ar darėme nežinia ką. Tai sukėlė beviltiškumo ir nuovargio jausmą. Šiuo metu Estijai, kaip ir kitoms Lietuvos partnerėms, kyla daug neaiškumų dėl atominės elektrinės. Per paskutinius parlamento rinkimus surengtas referendumas ir tautos pasakytas „ne“ neatnešė aiškumo dėl atominės elektrinės projekto ateities, greičiau atvirkščiai. Bet nesupraskite manęs klaidingai. Nuo išorinių Europos Sąjungos tiekėjų nepriklausomi energetiniai pajėgumai Baltijos jūros pakrantėje yra gyvybiškai svarbūs. Mano asmenine nuomone, šiame Europos Sąjungos pakraštyje gal reikia ir atominės elektrinės, bet, kaip kiekvieno projekto atveju, reikia aiškumo. Kad projektas būtų įgyvendintas, reikia žinoti, kaip ir ką tai duos visiems dalyviams. Estijai reikia būtinai išsiaiškinti, koks yra pagrindas. Mums kaip valstybei svarbu, svarbu tai ir verslui, bet yra turbūt tokių, kurie į esmę nė nežvelgia. Šiaip ar taip, visiškai pritariu už energetiką atsakingam Europos Komisijos nariui G. Oettingeriui, kuris pataria Lietuvai naujos atominės elektrinės klausimu vienytis su Latvija, Estija ir Lenkija. Ir manau, kad mūsų tikslas turėtų būti bendra elektros rinka. Visiškai sutinku, kad Baltijos šalių elektros rinka turėtų apimti ir Šiaurės šalis, ir, be jokios abejonės, Lenkiją – vienintelę šalį mūsų regione, kuri priklauso Europos Sąjungos didžiųjų valstybių klubui.
Mielosios ponios ir ponai, kalbėdami apie Baltijos šalis ir apie platesnį Baltijos ir Šiaurės šalių regioną, kalbame ir apie sienas, ir apie jų nebuvimą. Vieninga Europa turi daug vartų ir mažai sienų. Europos Šengeno erdvė leidžia laisvai judėti joje, bet yra uždaryta nekviestiems svečiams. Europoje galioja laisvas prekių ir paslaugų judėjimas. Europoje susisiekimo tarp šalių būdai leidžia paprastiems žmonėms keliauti, tai yra labai svarbu. O įmonėms leidžia didinti verslą. 
Tai, jog tarp Talino ir Vilniaus, Estijos ir Lietuvos, nėra tiesioginės greitojo traukinio linijos, kurios galutinė stotis Šiaurėje būtų Helsinkis, o Vakaruose – Berlynas, tikėkimės, yra laikina. Aš noriu pasakyti, kad tikiuosi, kad laikinai jo nėra. Šiuolaikiškas geležinkelis „Rail Baltica“ nėra tik linija žemėlapyje. Tai mūsų regionui gyvybiškai svarbus susisiekimo būdas. Europos Sąjungos derybose dėl 2014–2020 metų biudžeto Baltijos šalys puikiai bendradarbiavo ir todėl visos trys iš mūsų, remdamos viena kitą, pasiekėme gerų rezultatų. Būsimas Europos Sąjungos biudžetas mums suteikia istorinę galimybę nutiesti trūkstamą modernią jungtį tarp trijų Baltijos šalių ir Europos. „Rail Baltica“ suteiks galimybę ir žmonėms, ir kroviniams iš Suomijos šiaurinės dalies per Estiją, Latviją, Lietuvą ir Lenkiją greitai pasiekti Europos širdį ir grįžti atgal. 
Siimas Kallasas, mano tautietis, jūsų dabartinės Prezidentės buvęs kolega, už transportą atsakingas Europos Komisijos narys, pažymėjo, jog geležinkelių žemėlapis liko vienintelė vieta, kurioje ir šiandien matome šaltojo karo laikų skirtumus tarp Vakarų ir Rytų. Visur kitur nėra to skirtumo, bet kai pasižiūri į Europos žemėlapį, kai pasižiūri į jos geležinkelių žemėlapį, akivaizdžiai matai, kad ankstesnėje NATO teritorijoje geležinkelių tinklas tankus, jungiantis, o tada buvusio Varšuvos pakto teritorijoje jis retas. 
Tiesti „Via Baltica“ šiandien ne teorinė svajonė, o reali galimybė. Suomija, Estija, Latvija, Lietuva ir Lenkija turi bendrą tikslą – stengiamės, kad mūsų regionus sujungti reikalingas projektas būtų įgyvendintas. Dabar turime judėti pirmyn vienodu tempu, tuo pačiu ritmu, nes priešingu atveju, kaip jau minėjau, įsivyraus kakofonija, kitaip tariant, nesėkmė.
Pirmą kartą turime pinigų, sutartą veiksmų planą ir numatytus terminus. Pridėkime tarpusavio pasitikėjimu grįstą bendradarbiavimą ir greitu laiku šiuolaikinis geležinkelis mūsų šalis sujungs su Europa, kuriai mes jau priklausome. Būtent tarpusavio pasitikėjimas lemia mūsų bendradarbiavimo tvirtumą. Taip pat svarbu, kad mūsų bendradarbiavimas būtų matomas ir patikimas visai Europos Sąjungai, nes tik tokiu atveju sulauksime pagalbos finansuojant tikrai stambius Baltijos jūros regiono projektus. 
Kad rimtai į tave žiūrėtų Europos Sąjungoje, vien geros idėjos nepakanka, bet jei kelios mažos kaimyninės šalys turi gerą idėją, ji gali atsidurti Europos Sąjungos biudžete, ir mes sugebėjome iš esmės to pasiekti. Tačiau jei mūsų bendradarbiavimas įgyvendinant šiam regionui svarbius projektus nėra matomas ar patikimas, jei mums trūksta tarpusavio pasitikėjimo, iš Europos Sąjungos paramos negausime. 
Gerbiamieji Seimo nariai, Estija yra tvirta Lietuvos partnerė. Mes remiame jūsų pirmininkavimo Europos Sąjungos Tarybai antrojoje šių metų pusėje tikslus. Kaip jau sakiau Seimo Pirmininkui, jūsų darbotvarkė yra tokia, kokia ji dabar yra. Jeigu pirmininkautume mes, tai ta darbotvarkė būtų visiškai tokia pat. Tos sritys, kurios svarbios jums, yra svarbios ir mums. Svarbi ir neišvengiama nūdienos tema, be abejo, yra e. valstybė – vienas iki šiol sėkmingiausių Estijos projektų, kuris padėjo didinti mūsų tautos gerovę, padidino konkurencingumą ir sumažino administracines išlaidas. Džiaugiuosi ir sveikinu Lietuvos Vyriausybės sprendimą pirmininkavimo metu Vilniuje surengti konferenciją e. valstybės tema, kuri Europai parodys Baltijos regiono e. valstybės kompetenciją. 
Estija ypač remia su Rytų partneryste susijusius Lietuvos planus ir pastangas rengti Rytų partnerystės vadovų susitikimą Vilniuje, taip pat ir Baltijos jūros regiono strategijos plėtojimą, kuriam skirtas Baltijos jūros regiono strategijos metinis forumas, vykstantis Lietuvoje lapkritį. Jeigu Europos Sąjungoje mums nepasiseks, jeigu sėkmingai neįvykdysime Rytų partnerystės iniciatyvos, manau, kad ateityje susidursime su rimtomis problemomis šiose valstybėse. 
Baltijos jūros regiono strategija labai prisidėjo prie regioninio mąstymo formavimosi ir skritingų regionų bendradarbiavimo. Mūsų šalims – Estijai, Lietuvai – labai svarbi Baltijos jūros pakrantėje esančių Europos Sąjungos šalių integracija, ypač svarbus skaitmeninių rinkų ir skaitmeninių valstybinių paslaugų vystymas. Baltijos jūros regiono valstybės turi bene geriausiai išplėtotus interneto tinklus ir pasižymi technologijoms palankia aplinka. Čia veikia didelės tarptautinės telekomunikacijų bendrovės, technologijoms atviros ir vyriausybės, savivaldybės bei bankai. Mūsų valstybė šioje srityje iš tiesų gerokai lenkia kitas šalis. Deja, šiuo metu kiekviena šalis užsiima savų sprendimų paieška, o tarpvalstybinio bendradarbiavimo galimybių dažnai pradeda ieškoti tik juos įgyvendinusi. 
Turime pradėti bendrus projektus derinti pradinio jų etapo metu. Būtent čia, manau, glūdi mūsų regioninio bendradarbiavimo ateitis. Pavyzdžiui, pagalvokime apie tai, jog Lietuva ir Latvija jau yra mūsų verslininkų vidaus rinka. Lietuva yra viena iš keturių valstybių, kurios piliečiai gali steigti bendroves Estijoje naudodamiesi tik savo asmens tapatybės kortelėmis. Praėjusiais metais Estijoje lankėsi apie 50… turistų iš Lietuvos. Žinant visa tai, estui gydytojo išduotas skaitmeninis receptas juk galėtų galioti ir Lietuvoje ir atvirkščiai – su Lietuvos šeimos gydytojo išrašytu receptu būtų galima įsigyti vaistų Estijos vaistinėse. 
Skaitmeninės paslaugos kaip tik ir padeda sukurti tikrą bendrąją paslaugų rinką. Visi žinome, kad tą padaryti iš tiesų gana sudėtinga. Estija yra pasirengusi kartu su Lietuva įgyvendinti daugelį tarpvalstybinių skaitmeninių paslaugų, kurios apimtų viską, pradedant skaitmeniniais receptais, baigiant švietimo informacija, o tai taip pat suteiktų mūsų įmonėms ir žmonėms gerokai didesnę judėjimo laisvę.
Mielieji bičiuliai, jau baigiu, bet dar keletą žodžių norėčiau pridurti. Esu buvęs Estijos Riigikogu, Europos Parlamento nariu, todėl norėčiau pakalbėti apie mūsų tarpparlamentinį bendradarbiavimą. Raginu jus visus pamąstyti, kaip galėtume pagerinti Estijos, Latvijos ir Lietuvos parlamentų bendrą veiklą, siekdami bendrų tikslų, siekdami užtikrinti, kad mūsų bendra veikla būtų šiuolaikiškesnė, operatyvesnė, racionalesnė ir labiau susijusi su Baltijos šalims iš tiesų svarbių klausimų sprendimu. 
Taip pat labai svarbu, jog mūsų įstatymų leidėjų bendradarbiavimas duotų apčiuopiamų rezultatų. Raginu jus žvelgti giliau ir pamąstyti plačiau, pradedant nuo 1991 m. rudens, kai buvo įkurta Baltijos Asamblėja. Svarbu, būtina, kad Baltijos valstybių nacionaliniai parlamentai, jų ekonomikos komitetai drauge aptartų tuos klausimus, apie kuriuos nuolat kalba vyriausybės: dėl geležinkelių transporto, dėl elektros jungčių, dėl dujų jungčių. Tai yra tie klausimai, apie kuriuos turime kalbėti parlamentiniu lygiu, kaip parlamentinės demokratijos valstybės. 
Norėčiau paraginti visus tris parlamentus glaudžiau bendradarbiauti, ypač komitetų lygiu. Tarkime, galėtų susitikti užsienio reikalų komitetai. Tie susitikimai galėtų būti dažnesni. Reikėtų aptarti Europos Sąjungos ateities klausimus. Jeigu norime siekti bendros pažangos, turime siekti mūsų parlamentų bendradarbiavimo lygiai taip pat, kaip bendradarbiauja mūsų vyriausybės, rengti bendras pozicijas įvairiais klausimais. Tas pats pasakytina ir apie gynybos politiką, apie NATO, su NATO susijusius klausimus, oro patruliavimo problemas, teisinius klausimus. 
Nors Lietuva, Latvija ir Estija yra parlamentinės valstybės, tačiau parlamentinio bendradarbiavimo vis dėlto stinga, manau, kad nepakanka. Iki šiol daugelis svarbių sprendimų yra paliekama priimti vyriausybėms, ministerijoms, valdininkams, kartais ir valstybinėms įmonėms, o parlamentai neabejotinai yra Baltijos valstybių dalis, valdymo dalis. Todėl norėčiau paraginti parlamentus prisidėti prie sprendimų priėmimo ir tapti vyriausybių patarėjais. Galbūt kartais vyriausybėms reikia kompetentingo postūmio bandant susitarti ar siekiant plėtoti bendrus projektus. Todėl, tikiuosi, Seimas, Latvijos Saeima ir Riigikogu pasieks naują tarpusavio bendradarbiavimo lygį ir sukurs tokį Baltijos bendradarbiavimą, kurio mums iš tiesų reikia šių dienų problemoms spręsti. 
Ačiū už kvietimą, už galimybę pasakyti kalbą. Labai tikiuosi visus jus pamatyti Estijoje. Ačiū. (Plojimai) 
PIRMININKAS. Dėkojame Jo Ekscelencijai Estijos Respublikos Prezidentui Toomui Hendrikui Ilvesui. 
Toliau pirmininkaus Seimo Pirmininko pavaduotojas gerbiamasis G. Kirkilas.

11.40 val.
Saugaus eismo automobilių keliais įstatymo 2, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 33 straipsnių, Įstatymo priedo pakeitimo ir papildymo ir Įstatymo papildymo 61, 271 straipsniais įstatymo projektas Nr. XIIP-3408(2) (svarstymo tęsinys)

PIRMININKAS (G. KIRKILAS, LSDPF). Ačiū gerbiamajam Prezidentui, thank you for Estonian President ant delegation. (Plojimai) 
Gerbiamieji kolegos, tęsiame posėdį. Iki pertraukos dar turime vieną 1-11 klausimą, – Europos Sąjungos, sujungti Nr. XIP-3408, Nr. XIIP-227, Nr. XIIP-228, Saugaus eismo automobilių keliais įstatymo 2, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 33 straipsnių, įstatymo priedo pakeitimo ir papildymo ir įstatymo papildymo 61, 271 straipsniais įstatymo projektas. Svarstymo tęsinys. Pranešėjas – J. Sabatauskas.
Diskusija jau įvyko, yra tik pataisos. Prašom. 
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Kaip suprantu, dabar stadija, kai svarstysime pastraipsniui pagal siūlymus. 
PIRMININKAS. Gerbiamasis kolega, yra Seimo narių V. Mazuronio ir P. Gražulio dėl 2 straipsnio 33 dalies… Šitas ar praleidome kažką? Taip, 2 straipsnio 30 dalies papildymas Seimo narių Mazuronio ir P. Gražulio. V. Mazuronio. Ar galima?.. Komiteto nuomonė pritarti iš dalies? Ar tenkina iniciatorius? Nematau nė vieno. Tada tenkina, vadinasi, tenkina. Einame toliau.
Taip, čia dar yra. Komiteto lieka. Taip, yra Seimo narių R. J. Dagio, A. Dumbravos, R. Baškienės, M. Zasčiurinsko, V. V. Margevičienės pasiūlymas pakeisti įstatymo projekto 1 straipsniu keičiamo 2 straipsnio 49 punktą. Komiteto nuomonė – pritarti iš dalies. Ar tenkina iniciatorius? Turime nors vieną iniciatorių? Yra. Kolega R. J. Dagys linkčioja galvą. Tenkina. Galima eiti toliau.
Taip. Toliau. Yra dar taip pat Seimo narių V. Mazuronio, P. Gražulio pasiūlymas pakeisti 22 straipsnio 4 dalį ir išdėstyti taip. Komiteto nuomonė – pritarti iš dalies. Nėra. Galime komiteto nuomonei pritarti iš dalies? Pritarta iš dalies. Kolegos, visos?
Pirmininke, gal dar turite pataisų, nes mes jų jau neradome čia?
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Taip, daugiau šios kadencijos Seimo narių pataisų nėra. Yra, kaip jūs apdairiai praleidote, kitų pataisų, kurios yra buvusių Seimo narių, joms buvo arba iš dalies pritarta, arba pritarta, arba nepritarta. Daugiau pataisų, kurios būtų apsvarstytos komitete, nėra.
PIRMININKAS. Yra, gerbiamasis pirmininke…
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Vakar vakare registruotos…
PIRMININKAS. J. Razmos, taip?
J. SABATAUSKAS (LSDPF). … kolegos J. Razmos pasiūlymų, bet mes juos…
PIRMININKAS. Bus svarstoma priėmimo metu, taip?
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Taip. 
PIRMININKAS. Ačiū. J. Razma sutinka.
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Mes jas komitete svarstysime rytoj.
PIRMININKAS. Dar yra, kolegos? Taip. Užsirašė kalbėti P. Gražulis, jo nėra. E. Masiulis. Jau yra P. Gražulis. Prašau, Petrai. Prašom – už.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji Seimo nariai, mes esame papuolę į gana kvailoką situaciją. Jeigu mes dabar nepriimsime šito įstatymo su Teisės ir teisėtvarkos komiteto pateiktom pataisom, faktiškai įsigalios toks įstatymas, kad nuo liepos mėn. visi, kurie išlaikė teises, turės perlaikyti po dvejų metų, vėl lankyti kursus, mokėti pinigus ir perlaikyti teises. 
Mes buvome užregistravę įstatymo pataisą, kad nereikėtų, tik tuo atveju perlaikytų vairuotojai teises, jeigu padarytų šiurkštų pažeidimą, tai veiktų prevenciškai. Taigi jaunas žmogus stengtųsi vairuoti atsargiai, kad nepadarytų pažeidimų ir kad nereikėtų perlaikyti teisių, vėl iš naujo laikyti egzaminų. Tačiau Teisės ir teisėtvarkos komitetas į mūsų pataisas vėl pridėjo pataisų, tokių pačių, kurioms Seimas faktiškai pritarė, ir vėl faktiškai galioja toks pat įstatymas. Todėl aš siūlau, išeitis yra tik vienintelė – šiandien po svarstymo pateikti, E. Masiulis ir aš užregistravom dėl įstatymo pataisas, per priėmimo stadiją atmesti Teisės ir teisėtvarkos komiteto visas pataisas ir priimti tokį įstatymą, koks buvo užregistruotas per pirminę stadiją. Šiandien variantas tik toks – balsuokime už, bet per priėmimo stadiją atmeskime Teisės ir teisėtvarkos komiteto korumpuotas pataisas.
PIRMININKAS. Ačiū, gerbiamasis kolega, tiktai to paskutinio žodelio gal nereikėjo. Čia truputį per aštru, bet jūsų pasiūlymas teisingas, aš manau. Kolegos, ar galėtume pritarti po svarstymo? Ar reikia balsuoti? Balsuojame. Atsiprašau, nemačiau kolegos. Gerbiamieji kolegos, suklydau, nes ką tik pamačiau, kad V. Gapšys yra prieš. Prašau, Vytautai.
V. GAPŠYS (DPF). Dėkoju. Iš principo, aišku, turime judėti į priekį, ir pritariu, kad judame. Pats komitete balsavau už tą projektą ir patobulinus galima balsuoti. Kai mes vis dažnai pasakome apie jaunus vairuotojus, taip, jiems reikia, kad jie išmoktų, įgytų įgūdžių, bet neužmirškime ir tų pagyvenusių vairuotojų, kurie jau turi didelį stažą, bet elgiasi chuliganiškai keliuose, todėl turime atkreipti dėmesį į juos, ir amžius neturi tapti vien diskriminacija – blogas vairavimas turi užtraukti sankciją.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, nuomonės išsiskyrė, balsuojame. Kas pritaria po svarstymo, balsuoja už, kas nepritaria, balsuoja prieš arba susilaiko. Balsuojame už pateiktą variantą, jį pateikė Teisės ir teisėtvarkos komiteto pirmininkas J. Sabatauskas.
Gerbiamieji kolegos, balsavo 86 Seimo nariai: už – 72, prieš – 1, susilaikė 13. Po svarstymo pritarta. 
Gerbiamieji kolegos, pagal darbotvarkę mes priartėjome prie pertraukos. Skelbiama pertrauka iki 12… (Balsai, šūksniai salėje) Seimo nariai nenori. Seimo nariai nori dirbti toliau. (Balsai salėje) Pavydėtinas darbštumas. Gerai. 

11.49 val.
Profesinių sąjungų įstatymo preambulės, 1, 2, 3, 4, 8, 9, 13, 14, 15, 16, 17, 20, 21 straipsnių ir IV skirsnio pavadinimo pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-2981(2), Civilinio kodekso 2.38 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-2982(2) (svarstymas)

Tada 1-12a, 1-12b klausimai – Profesinių sąjungų įstatymo preambulės, 1, 2, 3, 4, 8, 9, 13, 14, 15, 16, 17, 20, 21 straipsnių ir IV skirsnio pavadinimo pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-2981. Svarstymas. Kolega R. J. Dagys. Prašau.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, komitetas apsvarstė įstatymo projektą, įvertino visas gautas pataisas, pritarė pataisoms vadovaudamasis principu – pritarti viskam, kas pritarta Trišalėje taryboje, ir nieko daugiau. Parengė įstatymo projektą ir teikia jums balsuoti, ir jam pritarė bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Nėra norinčių kalbėti. Atsiprašau, dar papildomi komitetai. Teisės ir teisėtvarkos komitetas – kolegė V. Aleknaitė-Abramikienė. Ruošiasi Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas – M. Petrauskienė. Kolegė Milda. Po to, po to. Dabar Vilija. Po to M. Petrauskienė. Ačiū. Prašau, Vilija.
V. ALEKNAITĖ-ABRAMIKIENĖ (TS-LKDF). Gerbiamasis pirmininke, gerbiamieji kolegos, svarstant šį projektą arba šiuos du (galbūt aš iškart pasakysiu) projektus komitetas labai sutarė, abiem pritarė bendru sutarimu. Tiktai patarė pagrindiniam komitetui atsižvelgti į Teisės departamento pastabas. Ačiū.
PIRMININKAS. Kolegė M. Petrauskienė.
M. PETRAUSKIENĖ (LSDPF). Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas priėmė sprendimą siūlyti pagrindiniam komitetui Profesinių sąjungų įstatymo preambulės straipsnių ir IV skirsnio pavadinimo pakeitimo įstatymo projektą tobulinti atsižvelgiant į Teisės departamento pastabas ir Seimo narių pasiūlymus, kuriems pritarė Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas. Balsavimo rezultatai – pritarta bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Ačiū, kolegos. Norinčių kalbėti už, prieš nėra. Galime balsuoti? Gerbiamieji kolegos, kas pritaria po svarstymo 1-12a ir 1-12b, jau mano perskaitytiems? Atsiprašau, po vieną. Kas už projektą Nr. XIIP-2981(2), balsuoja už, kas nepritaria, balsuoja prieš arba susilaiko. Vyksta balsavimas. 
Gerbiamieji kolegos, balsavo 69 Seimo nariai: už – 66, prieš – 1, susilaikė 2. Pritarta.
Kitas lydintis 1-12 b klausimas – Civilinio kodekso 2.38 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-2982(2). Taip pat V. Aleknaitė. Lydintis įstatymas. Vilija kalbėjo apie abu. Gerai. R. J. Dagys. Ar nori dar kalbėti? Nenori. Kalbėjo. 
Kolegos, ar yra norinčių kalbėti? (Balsai salėje) Nėra. 
Galime balsuoti? Prašau balsuoti. Kas pritaria įstatymo projektui Nr. XIP-2982, balsuoja už, kas nepritaria, balsuoja prieš arba susilaiko. Balsuojame. 
Gerbiamieji kolegos, balsavo 67 Seimo nariai: už – 63, prieš nėra, susilaikė 4. Pritarta.

11.53 val.
Vidaus tarnybos statuto 24, 26 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-267(2), Valstybės tarnybos įstatymo 31 ir 4 straipsnių papildymo ir pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-268(2) (svarstymas)

Pereiname prie kito klausimo – 1-13a, galbūt ir 1-13b, jeigu galima. Tai yra Vidaus tarnybos statuto 24, 26 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-267(2) ir Valstybės tarnybos įstatymo 31 ir 4 straipsnių papildymo ir pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-268. Dėl pirmojo – S. Šedbaras, Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Prašom, kolega. 
S. ŠEDBARAS (TS-LKDF). (…) projektai, kurie numato statutinių valstybės tarnautojų tarnybinės atsakomybės taikymo senaties terminą, sutvarko teisės dirbti kitą darbą, taip pat lengvinančių ar sunkinančių aplinkybių reikalus. Tai yra tarpusavyje susijusios Vidaus tarnybos statuto ir Valstybės tarnybos įstatymo normos. Šiuos projektus, o visų pirma projektą, kurį aš teikiu, dėl Vidaus tarnybos statuto komitetas svarstė 2013 m. gegužės 15 d. ir bendru sutarimu už pritarė komiteto patobulintam įstatymo projektui. Komitetas nutarė siūlyti Seimui priimti protokolinį sprendimą (toks sprendimas yra užregistruotas). Esmė yra tokia, kad Seimas pasiūlytų Lietuvos Respublikos Vyriausybei parengti teisės aktų pataisas, suvienodinančias visiems statutiniams valstybės pareigūnams skiriamų tarnybinių nuobaudų senaties terminus.
PIRMININKAS. Ačiū, gerbiamasis kolega. Nacionalinio saugumo ir gynybos komiteto vardu – A. Paulauskas. Gerbiamasis pirmininke, prašom dėl Vidaus tarnybos statuto 24, 26 straipsnių pakeitimo. Ruošiasi M. Petrauskienė.
A. PAULAUSKAS (DPF). Gerbiamasis pirmininke, gerbiamieji kolegos, Nacionalinio saugumo ir gynybos komitetas buvo papildomas komitetas dėl Vidaus tarnybos statuto 24 ir 26 straipsnių pakeitimo ir papildymo. Komitetas, apsvarstęs šiuos pakeitimus, iš esmės pritarė iniciatorių pateiktam projektui, tačiau teikė šiek tiek pakoreguotą vieno straipsnio redakciją. Pagrindinis – Teisės ir teisėtvarkos komitetas tai redakcijai pritarė, o komitetas bendru sutarimu pritarė mano minėtai išvadai pritarti įstatymo projektui su komiteto pasiūlymu. 
PIRMININKAS. Kolegė M. Petrauskienė. Prašau.
M. PETRAUSKIENĖ (LSDPF). Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas priėmė sprendimą siūlyti pagrindiniam komitetui tobulinti įstatymo projektą atsižvelgus į Seimo kanceliarijos Teisės departamento pastabas (joms Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas pritarė), Socialinių reikalų ir darbo komiteto išvadą ir Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto pasiūlymus. Pritarta bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Ačiū. Kolega R. J. Dagys. Prašau.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, komitetas apsvarstė įstatymo projektą ir pritarė šiam projektui 5 balsavus už, 1 susilaikius.
PIRMININKAS. Ačiū. Dabar dar kartą norėtume pakviesti kolegą S. Šedbarą, nes yra pasiūlymas, ir turėtume turbūt nuspręsti ir apskritai tą Socialinių reikalų ir darbo komiteto 2 straipsnį išbraukti. Kokia yra komiteto nuomonė?
S. ŠEDBARAS (TS-LKDF). Komitetas kompleksiškai apsvarstė ir vieną, ir kitą įstatymo projektą ir pritarė komitetui, kad statutinių valstybės tarnautojų tarnybinės atsakomybės ir socialinių garantijų klausimai turi būti reguliuojami atskirai. Tai reikia pradėti daryti jau dabar, t. y. atskirti nuo Valstybės tarnybos įstatymo. Pirmasis žingsnis būtų Vidaus tarnybos statute, o po to jau tuos visus klausimus, kai bus parengtas visas Statutinės valstybės tarnybos įstatymo projektas, reguliuoti atskirai, nes tiek tarnybinės atsakomybės taikymas, tiek teisės dirbti kitą darbą reguliavimas yra specifinis. Pareigūnui, kuris yra statutinis, yra kitokie reikalavimai, kitokios viešųjų ir privačių interesų derinimo taisyklės negu civiliams tarnautojams, kurie veikia pagal Valstybės tarnybos įstatymą. Taigi komitetas mano, kad tuo keliu reikia eiti.
Beje, aš noriu pasakyti, kad valdybos sudaryta darbo grupė vidaus tarnybos statutui tobulinti irgi eina tuo pačiu keliu, t. y. siūlo visus reikalus specifiškai sureguliuoti vidaus tarnybos statutu, kuris ateityje galbūt galėtų būti ir tam tikras pagrindas visai statutinei tarnybai sureguliuoti. 
PIRMININKAS. Ačiū. Dabar, gerbiamieji kolegos, einame iš eilės pagal… vietoje junginio… 19 straipsnio 2 dalies įrašyti 19 straipsnį. Komitetas iš dalies pritarė. Galime pritarti? Tenkina iniciatorius?
S. ŠEDBARAS (TS-LKDF). Taip, taip.
PIRMININKAS. Tenkina. Toliau. Socialinių reikalų ir darbo komitetas siūlo pagrindiniam komitetui visiškai išbraukti 2 straipsnį. Komitetas nepritarė. Kolega R. Dagys. Prašau.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, aš noriu atkreipti dėmesį, kad mes neseniai priėmėme visą koncepciją, gaires, kaip mes turime pertvarkyti statutinę tarnybą. Ten yra kitaip sureguliuoti principai. Pagrindinis įstatymas, kurį Vyriausybė turi pateikti mums jau rudens sesijai, tai yra bendrasis socialinių garantijų ir visų kitų su tuo susijusių dalykų įstatymas, o šiame specifiniame įstatyme turi būti reguliuojama tik papildomai, kas šalia to apibrėžia tos tarnybos specifiką. Todėl mes manome, kad turime nuosekliai laikytis to paties principo. Antraip mes vėl nepasieksime tų tikslų, kad suvienodintume visas statutines tarnybas, todėl manome, kad šiame įstatyme tikrai tai turi būti išbraukta. Turi būti sutvarkyta tada, kai turėsime pagrindinį įstatymą, nes jeigu pradėsime atskirai viską apibrėžti, tai vėl gausime tą patį chaosą, kurį turėjome. Todėl siūlome šio straipsnio atsisakyti. 
PIRMININKAS. Kolegos, turime balsuoti. Kas palaiko Socialinių reikalų ir darbo komiteto pasiūlymą išbraukti 2 straipsnį, balsuoja už, kas tam pasiūlymui, kaip Teisės ir teisėtvarkos komitetas, nepritaria, balsuoja prieš arba susilaiko. Prašom balsuoti dėl 2 straipsnio išbraukimo, ką siūlo Socialinių reikalų ir darbo komitetas. Balsavimo metu neagituojama, kolegos! Dėl Socialinių reikalų ir darbo komiteto pasiūlymo išbraukti 2 straipsnį. 
Gerbiamieji kolegos, už balsavo 45, prieš – 5, susilaikė 23. Pritarta išbraukimui. 
S. ŠEDBARAS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, toliau negalime priiminėti.
PIRMININKAS. Atsiprašau, minutėlę, gerbiamasis kolega! Toliau pirmininkaus Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas V. Gapšys.
PIRMININKAS (V. GAPŠYS, DPF). Prašome, pirmininke. 
S. ŠEDBARAS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, aš, kaip pranešėjas, prašau pertraukos, nes toliau priiminėti šio paketo negalime, dabar jau viskas verčiasi aukštyn kojom, reikia atgal grąžinti tai, kas buvo ką tik padaryta. 
PIRMININKAS. Sekundę! Ar galime bendru sutarimu pritarti pertraukai? (Balsai salėje) Galime, pritarta bendru sutarimu. (Balsai salėje) Manęs prašoma atkreipti dėmesį į Seimo statuto 154 straipsnio 3 dalį. „Jeigu įstatymo projekto svarstymo Seime metu buvo priimtos pataisos, kurios panaikino įstatymo principus ir sandarą lemiančius straipsnius, taip pat atskirus skirsnius ar skyrius, pranešėjas iki svarstymo posėdyje pabaigos gali pasiūlyti atidėti projektą svarstyti. Jeigu Seimas šį pasiūlymą priima, procedūra kartojama nuo įstatymo projekto svarstymo pagrindiniame komitete. Šia galimybe įstatymo projekto svarstymo metu galima pasinaudoti tik vieną kartą.“ Tik informavome, kad yra pagal šiuos Statuto straipsnius, Seimas pritarė. 
Pereiname prie kito darbotvarkės klausimo. Lydimojo atitinkamai irgi nesvarstome. Bendru sutarimu galime pritarti, kad svarstysime, kai bus pagrindinis. 

12.03 val.
Gyvybės prenatalinėje fazėje apsaugos įstatymo projektas Nr. XIIP-337, Baudžiamojo kodekso 135, 142 straipsnių pakeitimo bei papildymo ir Kodekso papildymo 1311 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIIP-338, Civilinio kodekso 2.2 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-339 (pateikimas)

1-14 klausimo pagal laiką mes dar negalime. Imame pagal darbotvarkę, darbotvarkės 1-15a klausimas – Gyvybės prenatalinėje fazėje apsaugos įstatymo projektas Nr. XIIP-337. Pranešėjas – Z. Jedinskis. Prašome į tribūną. Yra du lydimieji projektai, jeigu galima, iš karto visus tris pristatome, atitinkamai užduosime klausimus. 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji Seimo nariai, man šiandien teko garbė pristatyti jums Gyvybės prenatalinėje fazėje apsaugos įstatymą. Kodėl, mūsų manymu, toks įstatymas yra reikalingas ir reikalingas dabar? 
Dar 1955 m. Tarybų Sąjungos sveikatos ministerijos įsakymu Lietuvoje buvo įteisinti abortai. Mes jau 20 m. gyvename laisvoje valstybėje, o pas mus dar galioja sovietinis įstatymas, leidžiantis žudyti žmones. Aš nebijau pasakyti žodžio „žudyti“, nes nuo to momento mokslas padarė kosminį žingsnį į priekį ir dabar prieita prie bendros nuomonės, kad žmogaus gyvybė prasideda nuo pradėjimo. Keletas faktų. 
1981 m. JAV Senate buvo surengti debatai dėl vieno vienintelio klausimo – nuo kada prasideda žmogaus gyvybė? Buvo pakviesti 57 prisiekusieji ekspertai, apklausoje dalyvavo pasaulinio masto JAV mokslininkai. Jie priėjo prie bendros išvados – žmogaus gyvybė prasideda nuo apvaisinimo. Yra Senato dokumentas ES-157, galima susipažinti. Jau aštuonioliktą nėštumo dieną susiformuoja žmogaus organizmas, pradeda plakti širdelė. Dvidešimt pirmą dieną jau susiformuoja kraujotakos sistema, nepriklausomai nuo motinos kraujotakos sistemos. Keturiasdešimtą dieną jau funkcionuoja smegenys. Tai yra patvirtinta moksliškai. 
Gerbiamieji kolegos, Lietuvos mokslininkai irgi neatsilieka. Galbūt ne visiems yra žinoma, kad 1997 m. Lietuvoje buvo atnaujinta Hipokrato priesaika, po ja pasirašė 42 habilituoti daktarai. Vienas iš pagrindinių sakinių skamba taip: „Visas mano gyvenimas tebūna skirtas tarnauti žmonijai, saugoti žmogaus gyvybę ir jos neliečiamumą nuo pat pradėjimo iki natūralios mirties.“ Pabrėžiu, nuo pat pradėjimo. 
Dabar mes turime tokią situaciją. Iš vienos pusės, medikai prisiekia, pasirašo po Hipokrato priesaika, ateina į klinikas, į privačias klinikas ir turi pasirinkimą arba laužyti priesaiką ir daryti nėštumo nutraukimą, arba netekti darbo. Mes iš medikų išgirdome skatinimą ir prašymą kuo skubiau priimti šį įstatymą, kuris reglamentuotų jų veiklą. Aš nekalbu apie Bažnyčios poziciją, bet svarbiausia, kad visuomenės nuomonė pasikeitė. Ypač pasikeitė jaunimo nuomonė. Mes šiek tiek atsilikę, teko bendrauti su jaunimu, jaunimas labai palankiai priima šį įstatymą. 
Įstatymo esmė. 1 straipsnis. Pripažįstant, kad žmogaus teisė į gyvybę yra svarbiausia prigimtinė teisė, kad teisę į gyvybę saugo įstatymas, o rūpinimasis gyvybe ir sveikata – viena pagrindinių valstybės, visuomenės ir piliečių pareigų, šis įstatymas reglamentuoja teisę į gyvybę jos prenatalinėje fazėje, taip pat nustato atsakomybę už įstatymo nesilaikymą. Kitų Lietuvos Respublikos teisės aktų normos, nustatančios vaiko prenatalinėje fazėje apsaugą, taikomos tiek, kiek jų nereglamentuoja šis įstatymas. Pagrindinės sąvokos: žmogaus gyvybė prasideda nuo moters apvaisinimo. Visi klausimai, susiję su gyvybės prenatalinėje fazėje apsauga, privalo būti sprendžiami teikiant prioritetą vaiko prenatalinėje fazėje teisėms, išskyrus šiame įstatyme nustatytus atvejus. 
Nėštumo nutraukimo sąlygos. Nutraukti nėštumą gali tik gydytojas, kai nėštumas gresia nėščios moters gyvybei ar sveikatai, yra pagrįstų įtarimų, jog nėštumas atsirado dėl nusikalstamų veikų. Nutraukti nėštumą šio straipsnio 1 dalies 2 punkte nustatytu atveju leidžiama, jeigu nuo nėštumo pradžios praėjo ne daugiau nei 12 savaičių.
Gerbiamieji kolegos, teikiant šį įstatymą ir įsigilinus į medžiagą man pačiam kilo daug klausimų. Buvo vienas klausimas, į kurį aš pats asmeniškai negalėjau sau atsakyti. Kodėl mes, čia visi sėdintys, medikai, tos pačios moterys, visi pripažįstame, kad nėštumo nutraukimas yra blogis, ir kodėl vis tiek egzistuoja visuomenėje tokia liberali pozicija, liberali nuomonė dėl nėštumo nutraukimo? Pakartosiu, ilgą laiką pats sau negalėjau atsakyti. Pateiksiu jums vieną pavyzdį, galbūt ne visai tinkamą, bet tam tikra analogija yra. 
Žiūrėjau vieną dokumentinį filmą, kur vokiečių lakūnas, Antrojo pasaulinio karo dalyvis, naikintuvo pilotas, kovėsi dėl Britanijos. Karo metu jis numušė ne vieną priešo lėktuvą, kartu nužudydamas pilotus. Su sąžine jam viskas buvo gerai. Bet vieną kartą jis gavo įsakymą šturmuoti priešo karinį aerodromą. Iš nedidelio aukščio jis pamatė savo akimis, kaip jo paleista kulka nužudė tam tikrą žmogų, aptarnaujantį personalą. Tada jis gavo šoką. Šoką gavo vokietis, nacistas, kuris karo metu… Jis tai aiškina, vienas reikalas, kai žudai nematydamas, o kitas reikalas, kai žudai ir viską matai savo akimis. Jeigu šiaip pavyzdį pritaikyčiau prie mūsų problemos, tai aš manau, kad priima sprendimą dėl nėštumo nutraukimo moteris ir visuomenė lengva ranka, ir taip daro, nes nemato negimusio vaiko, nespėja priprasti, nespėja pamilti, bet nuo to negimusiam vaikui nėra lengviau. Ir mes laikome save civilizuotais žmonėmis, homo sapiens, mums duotos smegenys, mes turime mąstyti, privalome mąstyti ir mes turime pagalvoti apie tuos nužudytus negimusius vaikus. 
Gerbiamieji kolegos, aš esu dėkingas savo kolegoms, kurie pasirašė po įstatymo pateikimo registracija. Esu dėkingas kolegai A. V. Patackui, K. Daukšiui, kurie nepaisydami ne visai palankios bendros nuomonės, irgi pasirašė. Aš vieną kartą pasakiau, kad mums rūpi reitingas, bet ne bet kuria kaina, ne žmogaus gyvybės kaina. Ir kas yra įdomiausia ir svarbiausia, galbūt pakartosiu, kad visuomenės nuomonė šiuo klausimu keičiasi ir vienoje laidoje net balsavimas parodė, kad tų, kurie už abortų draudimą, jau yra daugiau. 
Geriamieji, ko aš prašau, pritarti po pateikimo, nebijoti diskusijos, nebijoti svarstymo. Tik diskusijoje galime pažinti tiesą. O dabar mielai atsakysiu į klausimus. Ačiū. 
PIRMININKAS. Dėkojame. Jūsų paklausti užsirašė 15 Seimo narių. Kadangi trys klausimai yra pateikiami, tai turbūt visiems ir leisime, jeigu laikas leis. D. Kuodytė pirmoji ir klausia. 
D. KUODYTĖ (LSF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, man atrodo, kad šioje kadencijoje, kaip jau seniai buvo pastebėta, kai kurie kolegos visiškai nepaiso nei Teisės departamento pastabų apie tai, kad projektas prieštarauja Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvencijai ir galimai prieštarauja Lietuvos Respublikos Konstitucijai. Taip pat nepaiso teisininkų, gydytojų perspėjimų ir stumia tokio pobūdžio projektus. Tačiau aš noriu jūsų klausti, ar jūs įvertinote Lenkijos pavyzdį, kur abortai yra draudžiami, kur klesti kriminaliniai abortai, kur yra žalojamos moterys, kur klesti abortų turizmas, iš vienos pusės, iš kitos pusės, visiškai nepadidėjęs per tuos draudimo metus gimstamumas. Kokia tada yra jūsų projekto prasmė ir kur jūs stumiate Lietuvą ir Lietuvos moteris? 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū kolegei už kelis klausimus, labai įdomius klausimus. Bandysiu iš eilės. Pirmiausia dėl to, ar pažeidžiami įstatymai ir konvencijos. Man labai keista, bet kai mes pradėjome šitą diskusiją, visada iškildavo klausimas, kad mūsų įstatymas prieštarauja Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 2 straipsniui. Beje, mes ir šiandien gavome pareiškimą, kur būtent minimas šitas straipsnis. Kad ir kaip būtų keista, aš jį perskaičiau išilgai ir ištisai, ir jis vienareikšmiškai pasisako… Jis skamba šitaip. „2 straipsnis. Kiekvieno žmogaus teisė gyventi turi būti saugoma įstatymu. Niekam negalima tyčia atimti gyvybės“, bet niekur nėra nė žodžio parašyta, kad nuo gimimo momento. 
O dėl abortų turizmo ir visų tų palyginimų su Lenkija, kad vis tiek abortai bus daromi. Gerbiamieji, mes savo posėdžiuose, beveik kas posėdį, priimame visokiausius pakeitimus, Baudžiamojo kodekso, Civilinio kodekso. Bet niekam nekyla mintis, kad tiek darbo padaryta, šitie kodeksai galioja, bet vis tiek nusikalstamumas yra. Vien kodeksais nusikalstamumo neišvengsi. Ir mūsų įstatymas privers, kad žmonės, šeimos, vyrai ir moterys, prieš priimdami tokį sprendimą, turi apie tai labai labai rimtai pagalvoti. O ten, kur kalbama apie žmogaus gyvybės išsaugojimą, visi kiti klausimai yra antraeiliai, ne esminiai, ir Lietuvos bioetikos komiteto išvada yra tokia: kur kalbama apie žmogaus gyvybės išsaugojimą, negalima vadovautis jokiais pragmatiniais motyvais. Ačiū. 
PIRMININKAS. Klausia M. A. Pavilionienė. 
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, ar jums, kaip Lietuvos valstybės piliečiui, Lietuvos Konstitucija nieko nereiškia, jeigu savo projektu sąmoningai pažeidžiate Lietuvos Konstituciją ir Konstitucinio Teismo nutarimus, pareikštus 2000 ir 2004 m.? Ar jūs ką nors išmanote apie žmogaus ir moters teises, jeigu jūs neteisingai interpretuojate konvencijos nuostatas – konkrečiai teisę gyventi? Ačiū. 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už klausimą. Vėl pakartosiu – pagrindinis klausimas yra apsaugoti žmogaus gyvybę. Jeigu mes pripažįstame, kad žmogaus gyvybė prasideda nuo apvaisinimo, visi kiti klausimai yra antraeiliai. O dėl konvencijos, aš jau pacitavau, galiu dar kartą, ten nėra niekur parašyta pažodžiui, kad žmogus saugomas tik nuo gimimo. Ten parašyta taip, kaip aš perskaičiau. Ačiū. (Balsai salėje) 
PIRMININKAS. Klausia A. Dumbrava. 
A. DUMBRAVA (TTF). Dėkoju. Gerbiamasis pranešėjau, gal galite pasakyti, kiek abortų yra padaroma Lietuvoje oficialiai ir neoficialiai, gal kokius nors skaičius turite? Ačiū.
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Galiu pasakyti, dabar tiksliai skaičių negaliu pasakyti, bet jeigu neklystu, 2011 m. buvo padaryta apie 10 tūkst. Turime pripažinti, kad abortų kiekis sumažėjo. Galbūt iš karto atsakysiu, gal bus užduoti tokie klausimai, jog yra tokia statistika, kad abortų kiekis mažėja tūkstančiui gyventojų. Bet, mūsų manymu, abortų mažėjimas yra susijęs su tuo, kad būtent mūsų jaunimas išvažiuoja į užsienį. Tai čia viena priežastis. 
Antra priežastis, kad vis dėlto švietimas, jaunimo išprusimas, žinojimas lemia ir tai, kad abortų kiekis vis dėlto mažėja. Ačiū. 
PIRMININKAS. Klausia R. Baškienė. 
R. BAŠKIENĖ (MSNG). Labai ačiū. Gerbiamasis kolega, jūs, kaip Seimo narys, vyras, iš tikrųjų puikiai pristatėte įstatymo projektą, jautriai pristatėte, gal tai ir žavi. Manau, kad į įstatymo projektą reikėtų žiūrėti kur kas plačiau, matant ne tik nėštumo nutraukimo sąlygas, bet tai, ką jūs siūlėte, kad Vyriausybė, ministerijos užtikrintų nėščiųjų socialines ir teisines garantijas, kad būtų užtikrinamos ugdymo programos, įtraukiami švietimo apie gyvybę, šeimos vertybes ir t. t. punktai. Visa tai iš tikrųjų puiku. Prašom pasakyti paprastai ir žmogiškai, vis dėlto kokias neigiamas pasekmes gali sukelti šitas įstatymo projektas, kad prieš jį kyla toks didelis pasipriešinimas, toks didelis nerimas, iškeliant moters reprodukcines teises aukščiau už moralę ir aukščiau už visa kita. 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už labai sudėtingą klausimą. Aš bandžiau paaiškinti pristatydamas, kodėl būtent egzistuoja tokia liberali nuomonė. Ką galėčiau dar papildyti, galbūt ne šioje vietoje, bet galbūt yra ir kažkokių komercinių interesų. Jeigu manęs paklaus, tai aš atsakysiu, kad žinau. Turbūt visi girdėjote apie kamienines ląsteles, teko diskusijose daug bendrauti su ginekologais, kurie sakė, kad čia yra didelė problema, nors viskas yra uždara. Kamieninės ląstelės. Iš jų galima pagaminti tam tikrus preparatus, kurie veikia žmogaus organizmo atjauninimą. Šitie preparatai kainuoja labai labai didelius pinigus, tai sau gali leisti tik labai pasiturintys žmonės. Gal teko girdėti ar ne, visiškai neseniai iš Lenkijos į Vokietiją buvo sustabdyta siunta vadinamosios poabortinės medžiagos nelegaliai. Vadinasi, tas biznis egzistuoja, jis yra nelegalus, ir galbūt tai irgi turi įtakos. 
PIRMININKAS. Turėtų klausti R. Žilinskas, bet jo nematau salėje. Tada klausia M. Zasčiurinskas.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Kalbant žargonu, tai aš nesu „samoučka“, kad galėčiau ta tema ką nors labai protingo pasakyti. Bet, žinote, man kaip žmogui, kuris turės balsuoti vienaip ar kitaip, būtų kur kas smagiau, kad šį klausimą pristatytų… Aš pasirašiau už tą dokumentą, iš karto sakau. Bet man kur kas smagiau būtų, kad tą įstatymo projektą pristatytų moteris. Nes kai mes, vyrai, pradedame samprotauti apie tuos dalykus, apie kuriuos mes galvojame, kad mes ką nors suprantame… Na, gal ir yra tarp mūsų tokių, kurie supranta. Aš labai galvočiau, kad tai neturėtų būti, gink Dieve, emocijų išdava. Tai yra per daug svarbus klausimas. Pavyzdžiui, mane jaudintų klausimas: ar spermos bankas ir kiti bankai taip pat yra gyvybė? Koks santykis yra su gyvybe ir t. t.? 
Mano klausimas yra kitoks. Tame įstatyme yra parašyta, daug teisių suteikiama teismams. Teismai bus kaip Dievas, kuris nuspręs: šiai moteriai leidžiama daryti abortą, o šitai uždraudžiama. Kaip jūs galvojate, per kiek laiko teismai spręs tokį klausimą? 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už klausimą. Pirmiausia dėl vyrų. Aš pasakysiu, kad ši problema nėra vien moters problema. Čia yra vyro ir moters, šeimos problema. Ne visi mes čia esame medicinos mokslo daktarai, bet visi turėsime priimti sprendimą. Kaip ne visi esame teisininkai, ne visi esame inžinieriai, bet kartais balsuojame visais klausimais. Ir šiuo atveju, mano manymu, nesvarbu, kas pristato, vyras ar moteris. Noriu pabrėžti, kad, mano manymu, šį klausimą turi vis dėlto pristatyti vyrai, nes jie atsakingi už moters sveikatą, būklę kaip vyrai. Ir jie turi turėti savo nuomonę. Juo labiau kad nėštumas neatsiranda vien dėl moters norų. Kai dėl teismų, čia viską reguliuos poįstatyminiai aktai. Ačiū.
PIRMININKAS. Klausia A. Dumčius. 
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Dėkui, pirmininke. Žinokite, nustebinot, ir labai džiaugiuosi tuo, ką išgirdau ir ką jūs pateikėte. Prieš porą kadencijų mes nagrinėjome abortų ribojimo, uždraudimo įstatymą. Jis nebuvo priimtas, neužteko politinės valios. Ir dabar labai gražu, kad jūs grąžinote tai. Bet klausimą aš tiesiai teikiu. Dėl ano įstatymo, kurio mes nepriėmėme, aš buvau pateikęs pasiūlymus dėl nėštumo nutraukimo sąlygų, ir viskas atitinka kaip jūsų 1, 2, 3 punktai. Bet dar vienas 4 punktas (aš norėjau, kad jūs atsakytumėte į klausimą) buvo toks įtrauktas – kai moteris pageidauja, kad nutrauktų neštumą dėl vaisiaus patologinio vystymosi, išsigimimo. Šis momentas jūsų neakcentuotas. Jūsų nuomonė? 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už labai gerą ir sudėtingą klausimą. Turiu pasakyti, kad jeigu įstatymui bus pritarta po pateikimo, bus svarstymas, jis yra tobulintinas. Mes visada pasiruošę priimti visokius pasiūlymus. Dėl jūsų pastabos, jei vaisius yra išsigimęs ir gali gimti nesveikas vaikas, su tam tikra patologija, ir jeigu moteris pageidauja, vadinasi, čia yra diskutuotinas klausimas. 
Bet vis dėlto aš noriu jums pateikti ir šiek tiek kitą nuomonę. Mes, aišku, ne prieš tai, bet yra tokia nuomonė. Jungtinių Valstijų mokslininkai padarė neįgaliųjų vaikų apklausą. Ir buvo užduotas vienintelis klausimas: ką jūs manote apie tai, jūs dabar kenčiate, turite tam tikrų ligų, gal jums būtų buvę geriau iš viso negimti? Gal klausimas buvo suformuluotas šiek tiek kitaip. Ir visus nustebino jų atsakymai. Jie visiškai nesuprato šio klausimo. Pasirodo, mokslininkai, dabar turbūt nereikia ir mokslininkų, mes visi žinome, kad vaikai ir žmonės su negalia taip pat džiaugiasi gyvenimu kaip ir mes, taip pat jaučia skausmą, nusivylimą ir visa kita. Ir jie taip pat nori gyventi. Aišku, yra ir sveikų, kurie nenori gyventi, bet dauguma su negalia visi nori gyventi. Ir kas mums suteikia teisę spręsti, ar jiems gyventi, ar negyventi? Bet pasikartosiu, šis klausimas svarstytinas. Ačiū.
PIRMININKAS. Klausia A. Stancikienė.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Gerbiamasis kolega, iš tikro labai dėkui, kad jūs įregistravote šitą įstatymą. Noriu pasakyti, aš su mielu noru būčiau irgi pasirašiusi po teikimu, nes manau, kad tą klausimą tikrai reikėtų aktualizuoti, reikėtų kelti į tą lygį, į kurį jūs dabar keliate. 
Mano klausimas yra susijęs su išdalintu tokiu pareiškimu, po kuriuo pasirašė M. A. Pavilionienė. Ar jums yra priimtinas tokio jautraus klausimo kaip vaiko pradėjimo klausimo traktavimas kaip reprodukcinės sveikatos, reprodukcinės moters teisės? Vaiko pradėjimo klausimo tiesiog sutapatinimas su gyvulininkystėje vartojamais reprodukciniais terminais. Žinote, gal mes dabar pradėsime apskritai sakyti, kiek moteris per savo gyvenimą gali reprodukuoti. Kaip jūs vertintumėte, ar tai yra etiškas dalykas žmogaus pradėjimą vadinti reprodukcija? 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū gerbiamajai kolegei už šitą klausimą. Čia net nenorėčiau komentuoti. Čia, aišku, yra neetiška. Bet jūs palietėte dar vieną klausimą: kišimasis į privatų šeimos, moters gyvenimą. Jeigu neklystu, praeitą savaitę ar gal anksčiau šiame Seime man dalyvaujant buvo svarstomas klausimas dėl vaiko apsaugos nuo smurto. Žmoniškai tariant, buvo kalbama apie tai, kad negalima naudoti diržo ir moralinio smurto. Ir niekam nekilo minties į galvą, kad čia yra kišimasis į privatų gyvenimą. O negimusio vaiko žudymas – tai jau yra kišimasis. Man atrodo, čia tikrai yra absurdas, aš tam nepritariu. 
PIRMININKAS. Klausia R. J. Dagys.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamasis pranešėjau, jūs į vieną M. Zasčiurinsko klausimą neatsakėte – ar spermos bankai yra gyvybės?.. Galite patikslinti. 
Bet mano klausimas yra kitas. Ar jūs nemanote, kad mes turime ganėtinai iškreiptą požiūrį į gyvybę? Užmiršome tai, kas anksčiau buvo visiems savaime aišku. Dabar išeina tokia situacija, kad mes saugome gyvybę nusikaltusių žmonių, teisingai, pasisakome prieš mirties bausmę, bet kitos gyvybės, nenusikaltusios gyvybės, mes iš esmės nesaugome. 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už klausimą, už priminimą, kad neatsakiau į kolegos klausimą. Galbūt neatsakiau todėl, kad esu inžinierius, čia kažkieno buvau pavadintas inžinieriumi, dabar ginekologu, bet aš irgi moku skaityti, kartais dalyvauju diskusijose. Ir vienoje laidoje vienas gydytojas irgi pateikė tokį pavyzdį, ar spermatozoidas, apskritai žmogaus ląstelė yra gyvybė. Ir dalyvaujantis diskusijoje profesorius daktaras A. Narbekovas jam pasakė, kad nors tu esi baigęs mokslus, tu neišlaikytum embriologijos egzamino. 
Kuo skiriasi žmogaus ląstelė nuo to apvaisinto vaisiaus? Čia yra ląstelė, kuri yra vienintelė, nepakartojama su savo unikaliu DNR kodu. Iki šiol pasaulyje, visatoje tokios gyvybės nebuvo ir niekada nebus. Šioje ląstelėje yra užprogramuota žmogaus charakteris, savybės, net mirties diena. Ir ji yra visiškai nepriklausoma nuo moters, ir vadinti, kad čia… Ji gauna iš moters kūno tik maistą ir apsaugą, ir viskas. Ji užprogramuota vystytis savarankiškai. O ląstelė ar spermatozoidas – visiškai kas kita. Ačiū. 
PIRMININKAS. Klausia V. Kamblevičius.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, iš tikrųjų katastrofiškai mažėja gyventojų skaičius Lietuvoje, gimstamumas. Tačiau Europos Sąjungoje visiškai kitoks požiūris tuo klausimu. Mano nuomone, nežinau, kaip jums atrodo, ar negalėtų būti griežtesnės pozicijos dvasininkijos atstovai? 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Atsiprašau, neišgirdau paskutinio žodžio.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Ar negalėtų šiuo klausimu daugiau griežtumo parodyti dvasininkijos atstovai? Jie kažkodėl, sakyčiau, labai neutraliai reiškiasi. 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už labai gerą klausimą. Pateikiant šį klausimą, mums iš karto buvo metami kaltinimai, kad čia yra primesta Bažnyčios, kunigų ir visa kita. Mes iš karto įvertinome šią nuomonę Bažnyčios, visuomenės, tikinčiųjų, bet šioje salėje mes vadovaujamės tik mokslininkų išvadomis ir šiuolaikiniu mokslu. Tai tiek. Ačiū.
PIRMININKAS. Klausia G. Purvaneckienė. 
G. PURVANECKIENĖ (LSDPF). Gerbiamasis kolega, vienas dalykas, aš noriu jums priminti, kad jūs neatsakėte į D. Kuodytės klausimą, kai ji klausė, ar jūs atsižvelgėte į tai, kad po abortų uždraudimo gimstamumas Lenkijoje sumažėjo. Bet čia jos klausimas buvo.
O mano klausimas yra toks: ar jūs atsižvelgėte į visuomenės nuomonę? Visuomenės nuomonės tyrimai rodo, kad daugumos gyventojų nuomonė yra tokia, kad nėštumo nutraukimo uždrausti negalima, bet reikia šviesti visuomenę ir taip pasiekti jų minimalų skaičių. Jeigu įstatymas eina prieš visuomenės nuomonę, kaip jūs manote, jis veiks? Ar bus kaip Lenkijoje, kur bus kriminaliniai abortai ir, kaip jūs sakėte, tokie nusikaltimai, kad iš Lenkijos embrionai yra siunčiami į Vokietiją?
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už klausimą ir priminimą, kad neatsakiau į klausimą. Kai kolegos užduoda klausimus, tai jų daug ir negaliu iš karto atsiminti. 
Atsakysiu dėl Lenkijos. Mes su jumis vienoje laidoje diskutavome. Jūs teigėte, kad Lenkijoje gimstamumas sumažėjo…
G. PURVANECKIENĖ (LSDPF). Sumažėjo. Eurostato duomenys. 
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Kai buvo uždrausti abortai? Mano manymu, tai prieštarauja logikai. Aš esu tokios nuomonės: jeigu uždraudi abortus, tai gimstamumas nesumažės. Į pirmą klausimą tiek.
Jeigu galima, pakartokite savo klausimą.
G. PURVANECKIENĖ (LSDPF). Kaip žinome, visuomenės tyrimas…
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Dėl nuomonės. Ačiū, supratau.
G. PURVANECKIENĖ (LSDPF). …visuomenės nuomonė yra kitokia – kad nereikia uždrausti, o reikia šviesti.
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Dėl nuomonės. Kiek žinau, Lietuvoje referendumo šiuo klausimu nebuvo, apklausos nebuvo. Statistika irgi yra ne šventa karvė. O kas dėl nuomonės, tai aš paskutinėje LRT laidoje, kur pareiškė nuomonę, mačiau, kad dvigubai daugiau pasisako už abortų draudimą. Tai tiek dėl nuomonės. 
PIRMININKAS. Klausia K. Daukšys.
K. DAUKŠYS (DPF). Aš dabar kaip tik konsultavausi su moterimis. Iš tikrųjų aš manyčiau, kad klausimai dėl to, kad čia turi moterys pristatyti, kad tik moterys turi žinoti tą dalyką, išėjo iš to, kad mes, kaip vyrai, normaliai neatliekame savo pareigų ir moterys mumis nebepasitiki, todėl jos priima tokius sprendimus. Mano klausimas jums toks: ar yra kokia nors… Mes vėl kituose straipsniuose kalbame apie tai, kad administracinė atsakomybė, kitokie dalykai. O ar vyrai bus atsakingi už tai, kad moteris nori daryti abortą?
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už gerą klausimą. Galima jį perfrazuoti kaip pasiūlymą. Manau, kad, jeigu prieisime iki svarstymo stadijos, viskas yra įmanoma. 
PIRMININKAS. Klausia A. Bilotaitė.
A. BILOTAITĖ (TS-LKDF). Dėkoju posėdžio pirmininkui. Aš pirmiausia sveikinu tą siekį apsaugoti gyvybę, bet man kyla klausimas, kodėl pirmiausia nepradedama nuo tokių priemonių, kaip apsaugoti tą moterį, kaip jai suteikti psichologinę, socialinę, ekonominę paramą, kad ji nesiryžtų nutraukti gyvybės? Kodėl jūs dabar tiesiog norite uždrausti, o ne padėti toms moterims?
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už gerą klausimą. Mūsų manymu, šitas įstatymas neprieštarauja, kad pradėtume nuo švietimo, kad suteiktume moteriai didesnę socialinę apsaugą ir visa kita. Mūsų manymu, šis įstatymas tik paskatins švietimą ir visus kitus dalykus.
PIRMININKAS. Klausia A. Kašėta. Nėra. Paskutinis – A. Sysas. 
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, jūs čia vis apeliuojate į visuomenės nuomonę. Mano klausimas jums toks, tik nepamirškite jo, atsakykite: ar šiandien kas nors verčia moterį daryti abortą, jeigu ji nenori?
Z. JEDINSKIJ (LLRAF). Ačiū už klausimą. Tokios statistikos mes neturime, nežinau, gal kas nors turi. (Balsai salėje) Aš bandau atsakyti. Tokios statistikos nėra, bet bendraujant yra faktų, kad moterį priverčia daryti abortus vyrai, partneriai ar susiję su tuo asmenys. Tai tiek. 
PIRMININKAS. Dėkojame pranešėjui už išsamų pristatymą ir išsamius atsakymus į klausimus. Ačiū. Jūs atsakėte į visus klausimus. Kadangi yra trys projektai, tai trys – už, trys – prieš. Pirmoji už – A. Stancikienė.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Žinote, iš tikro paradoksas – prieš užsirašė kalbėti faktiškai dvi moterys ir ponas R. Žilinskas, o už užsirašė beveik vieni vyrai. Įdomiausia, kad kai paskaitai žiniasklaidoje, kaip pramogų verslo atstovė giriasi, kad per savo gyvenimą pasidarė 19 abortų, tai pagalvoji, kad tai jau nėra atsitiktinumas. Tai jau yra savo kažkokių, nežinau, malonumų tenkinimas be jokios atsakomybės žudant, nebijau pasakyti to žodžio – žudant gyvybę. Noriu pasakyti, kad G. K. Chestertonas yra labai gerai pasakęs: „Pabaigoje nebus svarbu, ar mes kovojome spragilais, ar nendre, bus svarbu tik tai, kieno pusėje mes kovojome.“ 
Aš manau, vien tai, kad mes drįstame kovoti už negimusio vaiko gyvybę, už to vaiko, kuris dar negali pats už save pakovoti, jau yra labai svarbu. Tai, kad šiandien mes Seime svarstome tą klausimą, aš manau, irgi gana svarbu. Aš labai tikiu, kad Seimo nariams užteks valios priimti šį įstatymą. 
O A. Sysui norėčiau dėl jo klausimo, kurį jis uždavė teikėjui, ar moterį kas nors verčia tai daryti, pasakyti: be abejonės, neverčia, bet palaukite – yra ir daugiau dalykų, kuriuos ne tik moterys, bet ir vyrai gal norėtų daryti. Kažkodėl įstatymais mes draudžiame, pavyzdžiui, vogti, imti svetimą daiktą. Ir daugelį kitų dalykų įstatymais mes daryti draudžiame, nors būtų gal visai nieko juos daryti. Tai čia dabar ir šnekame apie tai, kad jeigu žmogus neturi atsakomybės ir tam tikrų moralės normų, valstybė nustato tam tikras taisykles ir tų taisyklių gyvenant visuomenėje reikia laikytis. Aš labai agituoju ir labai kviečiu visus palaikyti šitą įstatymą. Dėkoju.
PIRMININKAS. D. Kuodytė kalba prieš.
D. KUODYTĖ (LSF). Ačiū, pirmininke. Kiek gražių, tačiau tuščių žodžių! Kas leido moterims, beje, skaičius yra 8 tūkst., kabinti žudikių etiketę? Kas įlindo į jų kailį ir kas supranta, ką jos turėjo išgyventi, atlikusios šitą veiksmą, ir kodėl jos jį padarė? Priežasčių yra daugybė. Vienoje laidoje dalyvavo daugiavaikės motinos, kurios kategoriškai pasisakė prieš šitokį įstatymą. Daugiavaikės motinos! Būtent jos akcentavo, kad neturime teisės nei kaltinti, nei smerkti – turime padėti, auklėti, šviesti. Nepaisant to, kad švietimo sistemoje mes iš esmės neturime jokios sistemos, kaip aiškinti visus tuos dalykus, mes matome statistiką, kad abortų mažėja. Jeigu mes dar pasistengtume ne draudimais, bet žmoniškai spręsti šitą problemą, man regis, iš tiesų mes pasirodytume kaip normali civilizuota valstybė. Negalima balsuoti už tokį įstatymą, negalima pažeisti Europos žmogaus teisių ir laisvių konvencijos bei Lietuvos Respublikos Konstitucijos ir stigmatizuoti Lietuvos moterų, ir uždrausti joms spręsti savo privatumo ir savo gyvenimo, ir savo kūno pagaliau klausimus taip, kaip jos nori. Tad nebalsuosiu už šį projektą ir prašau jūsų taip pat pasisakyti prieš.
PIRMININKAS. K. Daukšys – už.
K. DAUKŠYS (DPF). Ačiū. Aš esu už.
PIRMININKAS. M. A. Pavilionienė – prieš.
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Nepritariu pateiktam projektui, nes jis demonstruoja kai kurių Seimo narių neišprusimą, tarptautinių terminų ir įstatymų nežinojimą, daro gėdą Lietuvai kaip Europos Sąjungos narei. 
Projektas pažeidžia Lietuvos Konstituciją, Lietuvos įstatymus, Konstitucinio Teismo nutarimus dėl asmens privataus gyvenimo ir asmens fizinio bei psichinio vientisumo pažeidimo. Projektas pažeidžia Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją, Konvenciją dėl visų moters diskriminavimo formų panaikinimo, moters reprodukcines teises, Lietuvos tarptautinius įsipareigojimus, Kairo ir Pekino veiksmų programas. 
Tikiuosi, kad Lietuvos Vyriausybė ir Lietuvos Prezidentė nepritars absurdiškam projektui. Ačiū.
PIRMININKAS. R. J. Dagys – už.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Ką tik girdėjome labai daug įvairiausių argumentų, net ir iš tų asmenų, kurie anksčiau už stojimą į Europos Sąjungą neagitavo, o kalbėjo priešingai, dabar remiasi Europos Sąjungos tradicijomis. Stebėtinas apsivertimas, malonus, gerai. 
Bet ši teisė yra kiekvieno mūsų, kiekvienos valstybės teisė, mūsų pačių apsisprendimo teisė. Ir tai yra Europos Sąjungos stiprumas. Jeigu mes jaučiame kokį nors nepilnavertiškumo kompleksą ir manome, kad mes patys esame kvailiai, kaip čia mėginama įteigti, tada mes galime šito įstatymo išvis nesvarstyti, tiesiog kopijuokime, ką mums atneša. Kai kas prabudo ir neatsikėlė, kaip buvo raginama „pabudome ir kelkimės“ anuomet, kai buvo atgimimas. Pirmiausia save pajauskime, spręskime, kas mums yra svarbu, o kas mums nesvarbu. 
Jeigu jau mes pradėjome ginti nusikaltusių žmonių gyvybes, tai irgi 80 % visuomenės opinijos buvo prieš mirties bausmės panaikinimą, bet mes priėmėme tą. Tai dabar, vadinasi, nenusikaltusios gyvybės mes neturime net reglamentuoti. Mes nekalbame, kad mes jai neleidžiame nutraukti nėštumo ir panašiai, mes net reglamentuoti nenorime, mes tiesiog norime leisti daryti, ką nori… Kur ta logika?
Nereikia apeliuoti į tautą, kad ji yra kvaila. Ji puikiai viską supranta ir supranta, kas už to irgi stovi. Todėl siūlau patiems vadovautis savo galva ir pradėti svarstyti šitą įstatymą, o reglamentavimo taisykles mes tikrai nustatysime.
PIRMININKAS. Ir paskutinis prieš kalbės R. Žilinskas. 
R. ŽILINSKAS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, įstatymų projektus pristačiusio Seimo nario pasakymai, jog statistika ne šventa karvė, jog (cituoju) „dauguma neįgaliųjų turbūt irgi nori gyventi“, verčia suabejoti šio Seimo nario teise skaityti mums paskaitas apie etiką, moralę, gyvybę ir jos apsaugą. 
Atkreipkite dėmesį, kad mes nesileidome į diskusiją apie gyvybę ir jos apsaugą, į etinę diskusiją. Mes svarstome konkretų teisės akto projektą, kurį mums siūloma svarstyti, o galbūt vėliau ir priimti. Taigi atkreipus dėmesį į teisinį jovalą, apie kurį mus verčia diskutuoti ir už kurį balsuoti, siūlau balsuoti prieš, kolegos, o jau vėliau leistis į diskusiją nuo tada, kada gyvybė tampa gyvybe, kada įgyja teises į apsaugą ir kada gyvybė tampa asmeniu. Dėkoju.
PIRMININKAS. Gerbiamieji Seimo nariai, balsuojame dėl visų trijų projektų, tai yra Nr. XIIP-337, Nr. XIIP-338 ir Nr. XIIP-339. 
Užsiregistravo 91 Seimo narys, balsavo 90: už – 46, prieš – 19, susilaikė 25. Po pateikimo yra pritarta. 
Mes turėtume dabar apsispręsti dėl pagrindinio komiteto pirmiausia dėl Gyvybės prenatalinėje fazėje apsaugos įstatymo projekto Nr. XIIP-337. Kokių yra pasiūlymų dėl pagrindinio komiteto? Žmogaus teisių komitetas ar Sveikatos reikalų komitetas? Tai gal sutariame, kad Sveikatos reikalų komitetas pagrindinis, Žmogaus teisių komitetas – papildomas? (Balsai salėje) Gerai. Yra dvi išsiskiriančios nuomonės. Taigi, gerbiamieji Seimo nariai, kviečiu balsuoti. Alternatyvus balsavimas. Kas už tai, kad būtų Sveikatos reikalų komitetas, balsuoja už, kas už tai, kad Žmogaus teisių komitetas, balsuoja prieš. Apsispręsime dėl pagrindinio komiteto. (Šurmulys salėje) Žmogaus teisių komitetas – prieš. 
Už – 42, prieš – 44. Pagrindiniu komitetu yra Žmogaus teisių komitetas, papildomas – Sveikatos reikalų komitetas. Teisės ir teisėtvarkos komitetą turbūt irgi kaip papildomą įtrauksime, nes ten yra dėl konstitucinių dalykų klausimų. Dėl lydimųjų projektų Nr. XIIP-338 ir Nr. XIIP-339 pagrindiniu komitetu abiem atvejais yra Teisės ir teisėtvarkos komitetas, nes tai yra kodeksų pataisos, o papildomi yra Žmogaus teisių komitetas ir Sveikatos reikalų komitetas. Tinka? Galime bendru sutarimu pritarti tokiam? Ačiū.
Siūloma svarstyti rudens sesijoje. Galima bendru sutarimu dėl rudens sesijos sutarti? Galima. Ačiū. M. Zasčiurinskas dėl vedimo tvarkos arba replika po balsavimo.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Gerbiamieji kolegos, aš noriu trumpą repliką po balsavimo. Žinote, visi Seimo nariai yra lygūs. Plenarinių posėdžių salė nėra studentų auditorija, nėra aukštosios mokyklos ar profesinės technikos mokyklos auditorija. Aš manau, kad mums jau laikas susitarti, bet mes nesusitarsime, aišku, kad ar tu profesorius, ar tu buvęs docentas, ar dar kas nors, nereikėtų, kad mes duotume vertinimą vienas kitam. Ot, aš nuspręsiu ir pasakysiu, kad tu esi neišprusęs, tai visi džiaugsimės. Tai mano palinkėjimas būtų, kad neužmirškime, kad mes esame Seimo plenarinių posėdžių salėje, ne studentų auditorijoje ir nevertinkime vienas kito išprusimo. Ačiū.
PIRMININKAS. Replika po balsavimo, dar viena. Prašome.
P. SAUDARGAS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, nustebsite, bet ne replika po balsavimo, ne dėl priimto projekto. Iš esmės noriu priminti gerbiamiems kolegoms, kadangi judame žaibo greitumu ir posėdis, ko gero, baigsis anksčiau, negu planuota, tai, kad yra paskelbta, jog tarpparlamentinių ryšių grupė su Meksika renkasi po posėdžio. Kas užsirašėte, kviečiame į pirmąjį posėdį. 
PIRMININKAS. Kaip tik po aštraus klausimo dėl Meksikos aptarsime… Judame toliau darbotvarkės klausimais.

12.49 val.
Sveikatos draudimo įstatymo 17 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-539 (pateikimas)
 
Tada rezervinis 4 klausimas – Sveikatos draudimo įstatymo 17 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas. Pranešėjas – A. Dumbrava. Prašom į tribūną.
A. DUMBRAVA (TTF). Laba diena, gerbiamieji kolegos. Labai trumpai kolegos prašo, tai tikrai pristatysiu labai trumpai. 
Šio įstatymo esmė yra ta, kad tie žmonės, kurie draudžiasi privalomuoju sveikatos draudimu pagal sutartį, jeigu jie sugalvoja dar vakarais padirbėti ir pasiima verslo liudijimus, kad jiems nereikėtų antrą kartą mokėti įsigijus verslo liudijimą. Verslo liudijimą įsigijęs žmogus sumoka pajamų mokestį, sumoka socialinio draudimo mokestį ir to pakanka. Taigi yra tokia mintis, kad nebūtų dvigubo apmokestinimo. Jeigu žmogus du kartus sumoka, tai dar nereiškia, kad jis gauna dvigubai geresnę medicinos pagalbą. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū už trumpą pateikimą. Jūsų paklausti užsirašė trys Seimo nariai. Pirmasis klausia A. Matulas.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamasis kolega, jeigu jūsų Vyriausybė teiktų šitokį įstatymo projektą paskaičiavusi, kiek tai kainuos privalomojo sveikatos draudimo biudžetui, ir jeigu tą dalį, kurią prarastų, draudimas kompensuotų, tada aš pritarčiau ir balsuočiau už. Šiuo atveju yra gana keista, kad šiandien teikiamas jau antras įstatymo projektas, visiškai nesuderintas su koalicija, ir koalicijos balsais yra atmetamas. Gal jūs galite pasakyti, kiek tai kainuotų privalomojo sveikatos draudimo biudžetui, kokią sumą prarastų sveikatos apsauga, dėl ko, be abejo, pablogėtų paslaugų kokybė? 
A. DUMBRAVA (TTF). Mielasis kolega, jūs trupučiuką… Mes negalime žmonių… Pablogės, pablogės. Mes negalime žmonių versti mokėti, mokėti ir mokėti. Mes tiktai žiūrime į biudžetą, bet mes nežiūrime į verslumo sąlygas. Visi mes, eidami į rinkimus, kalbėjome, kad palengvinsime sąlygas verslui, galbūt sumažinsime mokesčius. Dabar nieko, viskas pamiršta, einame savo keliu. Aš noriu tik tiek pasakyti, nes jūs paklausėte, 400 žmonių šiandien… Atsiprašau, 2012 m., kurie ir dirbo pagal darbo sutartį, ir turėjo verslo liudijimą. Galima patiems pasiskaičiuoti, tai nėra didžiuliai pinigai, bet jeigu mes norime nors kiek atidaryti kelią verslumui, mes turime visus tuos šešėlinius dalykus… ne vien tik (…) ant biudžeto, ant sveikatos draudimo mokesčio, negalime reketuoti žmonių. Ačiū.
PIRMININKAS. Klausia D. Petrošius. 
D. PETROŠIUS (LSDPF). Ačiū. Kolega, norėjau paklausti, kaip bus su asmenimis, kurie dirba, pavyzdžiui, keliose darbovietėse? Jie taip pat kelis kartus moka tuos pačius mokesčius, gauna tą pačią sveikatą. Kaip bus su individualių įmonių savininkais, kurie turi individualią įmonę, bet nedirba, samdo direktorius arba dirba kitus darbus? Jie taip pat dvigubai moka.
A. DUMBRAVA (TTF). Aš kalbu tiktai apie verslo liudijimą, nes buvau susidūręs su tokia problema. Pateikimo stadijoje, aš manau, mes galime apie tai kalbėti, bet iš esmės aš nemanau, kad tai yra solidarumo mokestis, kurį dabar bando įteigti kolegos. Aš manau, solidarumo mokestis yra gyventojų pajamų mokestis, socialinio draudimo mokestis, bet ne sveikatos mokestis. Jeigu aš vieną kartą moku sveikatos mokestį, man to pakanka. Socialinio draudimo mokestis atsilieps mano pensijai. Pajamų mokestį, nes aš gaunu pajamas, aš turiu mokėti mokesčius valstybei. Tai yra natūralu ir suprantama, tačiau dėl sveikatos draudimo mokesčio aš tikrai nemanau, kad tai yra teisinga. 
Tas įmones, apie kurias jūs kalbate, aišku, irgi būtų galima svarstyti. Aš manau, kad tai būtų teisinga.
PIRMININKAS. Ir paskutinioji klausia L. Graužinienė.
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis kolega, visai suprantama jūsų logika, bet noriu paklausti. Ir socialinio draudimo sistemoje, pavyzdžiui, dėl bazinės pensijos kai yra draudžiama, yra lygiai tokie pat dubliavimai, bet bazinę pensiją valstybė moka vieną. Yra atvejų, kai ir du kartus, ir tris kartus moka įmokas dėl pirminės pensijos. Iš esmės irgi yra tokių neatitikimų. Pavyzdžiui, individualios įmonės savininkas gali turėti verslo liudijimą, jis irgi moka du kartus bazinei pensijai. Bazinė pensija vis tiek yra viena. Čia kaip nors sistemiškai reikėtų žiūrėti. 
A. DUMBRAVA (TTF). Aš tikrai negaliu dabar pasakyti, kad jis bazinei pensijai… Galbūt jūs teisi, tačiau reikėtų į tą dalyką įsigilinti. Tiesiog šiandien yra būtent toks klausimas apie sveikatos draudimo mokestį ir jį aš jums ir teikiu. 
PIRMININKAS. Ačiū. Jūs atsakėte į visus Seimo narių klausimus. Užsirašiusių kalbėti yra tik prieš – A. Matulas. Prašom.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, cituoju šių metų gegužės 16 d. Konstitucinio Teismo sprendimo tekstą: „Pabrėžtina, kad įstatymo leidėjui pasirinkus privalomąjį sveikatos draudimą, prievolė mokėti įstatymo nustatytas privalomojo sveikatos draudimo įmokas yra konstitucinė pareiga. Pati savaime ji negali būti traktuojama kaip asmens teisių ribojimas. Be kita ko, tai suponuoja, kad privalomasis sveikatos draudimas turi būti visuotinis, mokamas pagal solidarumo principą, t. y. apimti visus visuomenės narius. Draudimo įmokų dydis turėtų priklausyti nuo asmens pajamų.“ 
Konstitucinis Teismas aiškiai pasakė, kad turi priklausyti nuo asmens pajamų. Kolegos, aš visiškai sutinku, kad mes turime lengvinti verslo sąlygas, bet ar žmonių sveikatos sąskaita? Juk valstybė draudžia 1,8 mln. žmonių. Jeigu mes pasakysime, kad jeigu žmogus dirba kitą darbą arba yra draustas valstybės ir už tai nemoka nuo pajamų mokesčio, jeigu verčiasi individualia veikla, vadinasi, per keletą dienų visi darbingi žmonės savo veiklą perregistruos valstybės draudžiamų asmenų, t. y. savo tėvų, senelių, pensininkų sąskaita ir niekas nemokės mokesčio. Privalomasis sveikatos draudimas neteks dešimčių milijonų litų. Aš visiškai sutinku, kad reikia remti verslą, bet dar kartą sakau, ne šventu reikalu… kurią valstybė turi užtikrinti, sąskaita. Ko verti tada ministro V. Andriukaičio žodžiai – gerinsime kokybę, stabdysime emigraciją, kelsime atlyginimus, jeigu jūs dar kartą teikiate siūlymus, kaip sumažinti privalomąjį sveikatos draudimo biudžetą? 
Kolegos, dažniau pasiskaitykite Konstitucinio Teismo gegužės 16 d. nutarimą, kuris labai nuosekliai išaiškino, kaip turi būti taikomas Konstitucijos 53 straipsnis. Jis pasakė septyniais punktais iš aštuonių, kad visa sveikatos politika, vykdoma iki šiol, visas sveikatos draudimas neprieštarauja Konstitucijai. Tai yra visi ministrai, visi parlamentarai iki šiol, kurie formavo sveikatos politiką, dirbo teisingai. Tik vienas nedidelis punktas prieštarauja Konstitucijai, ir jį mes registruosime patys, nes Vyriausybė neteikia projekto ir, kaip matote, mes dabar posėdžiaujame parlamente tiktai iki pietų. Siūlau nepritarti gerai idėjai, bet ne sveikatos draudimo sąskaita.
PIRMININKAS. Užsirašęs buvo, bet išsibraukė. Todėl kviečiu balsuoti dėl Sveikatos draudimo įstatymo 19 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projekto Nr. XIIP-539.
Užsiregistravo 83 Seimo nariai.
Balsavo 83: už – 33, prieš – 9, susilaikė 41. Projektui yra nepritarta. Turime apsispręsti, ar atmesti, ar tobulinti. Tobulinti? Bendru sutarimu siūlome tobulinti. Gerai. Yra prieštaraujančių? Nėra prieštaraujančių. Tobuliname. (Balsai salėje) Jeigu yra prieštaraujančių, turime apsispręsti alternatyviai balsuodami. Kas už tobulinimą, balsuoja už, kas atmesti, balsuoja prieš.
Užsiregistravo 74. 
Balsavo 73: 50 – už, prieš – 23. Tobuliname.

12.59 val.
Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo papildymo 8 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-606 (pateikimas)

Kitas darbotvarkės klausimas (dar turime šiek tiek laiko iki banko vadovo pranešimo) – rezervinis šeštasis – Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo papildymo 8 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas. Pranešėjas – R. J. Dagys. Kviečiame į tribūną. 
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, svarstysime tikrai, mano galva, labai svarbų įstatymo projektą, kuris irgi susijęs su tuo, dėl ko mes ir anksčiau diskutavome. Siejasi su tuo, bet tik tam tikrais aspektais. Projektą paskatino galiojantis Vaiko teisių apsaugos įstatymas, kuriame yra įteisinta tam tikra prievolė rūpintis vaiko gyvybe nuo pradėjimo, bet nėra konkretizuota, kaip tas turėtų būti daroma ir kas būtent turima omenyje. Kadangi vaiko sveikatai, fizinei ir psichologinei raidai didelę įtaką turi jo vystymosi sąlygos iki gimimo, vaiko teisė būti sveikam turi apimti jo, žmogaus, vystymosi stadiją iki gimimo. Tokia nuostata atitinka Jungtinių Tautų vaiko teisių apsaugos konvenciją, kurios preambulėje yra teigiama, kad vaikui, atsižvelgiant į jo fizinį, psichologinį nebrandumą, reikia ypatingos apsaugos, priežiūros, taip pat atitinkamos teisinės apsaugos tiek iki gimimo, tiek iki jo. 
Atkreiptinas dėmesys, kad, siekiant pašalinti įvairius vaiko sveikatos sutrikimus, vaikui jau iki gimimo momento gali būti atliekamos įvairios medicininės procedūros, todėl vaiko teisė į sveikatą turi apimti teisę į tokias procedūras. Siūloma keisti įstatymo 8 straipsnį ir papildyti labai trumpa nuostata, kad vaiko teisė būti sveikam papildoma žodžiais „nuo pradėjimo momento“. Ką tai reiškia? Tai reiškia, kad mes kalbame ne šiaip, kažkokią draudimo teisę įvedame, bet mes įvedame tam tikrą pareigą tėvams, o (…) įstatymu tėvai, valstybė, subjektai, valstybės subjektai… pareigą rūpintis ir saugoti gyvybę nuo pradėjimo, atitinkamai orientuojant socialinę politiką, konsultacijas, švietimą, apie ką kalbėjo beveik visi iki šiol diskutavę pirmu klausimu. 
Taip, iš dalies paliečiami ir abortų klausimai, bet tai yra dalis tų klausimų, kurie yra diskutuotini ir dėl kurių mes turime apsispręsti. Bet turbūt niekas neginčija tos teisės ir mūsų prievolės rūpintis motina jai pastojus, pradėjus kūdikį. Iš tikrųjų kol kas to rūpesčio tikrai nėra, mes suprantame to vaiko teises tiktai po paties gimimo… projekto. Taip, Vaiko teisių pagrindų įstatyme nėra apibrėžtas vaikas. Vaikas yra viskas, kas iki 18 metų. Todėl turime papildyti nuostatas šiomis siūlomomis pataisomis, kad pradėtų kurtis šita sistema ir teisinė bazė, kuri sudarytų sąlygas galbūt nebūtinai prievartiniu būdu, bet galbūt globojamu būdu, aiškinimo būdu, konsultavimo būdu, pagalba motinai… socialinės pagalbos motinai visa sistema padėtų išsaugoti kuo daugiau gyvybių, kad jos užaugtų ir būtų dori mūsų valstybės piliečiai. Tokia šio įstatymo siūlymo esmė. Ačiū. 
PIRMININKAS. Jūsų klausti užsirašė penki Seimo nariai. Pirmoji klausia M. A. Pavilionienė. 
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, jūsų pataisa susijusi ne su vaiko sveikata, o su moters teise planuoti šeimą. Kodėl dangstotės negimusio vaiko sveikata, jeigu iš tikrųjų siekiate Lietuvoje moteriai uždrausti nutraukti nėštumą? Ačiū.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamoji kolege, jūs taip mechaniškai visada kalbate tomis pačiomis frazėmis, kad aš galėčiau, aišku, šiurkščiai perfrazuoti jums, gal tada (…) teisę į gyvybę kitaip traktuokime? Tai irgi bus teisė. Teisė neauginti, pasiųsti į kitą pasaulį ir taip toliau, ir pan. Kur mes tokiu keliu nueisime? Šitas įstatymas nekalba apie tai, ką jūs šnekate. Kalba apie tai, kad mes privalome rūpintis gyvybe nuo jos pradėjimo. Rūpestis yra įvairus, ne visos nuostatos visada įgyvendinamos iki galo. Negalime visiškai įgyvendinti teisės nežudyti, neplėšikauti ir pan., bet mes kuriame tą sistemą, kad jinai skatintų ir kurtų tą visą infrastruktūrą, kad kuo mažiau tokių faktų būtų. Čia yra įstatymo esmė. O tai, kad jūs jį norite nuvesti į šalikeles, tai gal jums tas yra naudinga.
PIRMININKAS. Klausia V. M. Čigriejienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Gerbiamasis pranešėjau, paaiškinkite man, kaip medikei, ką jūs laikote vaiku? Negimdyvinio nėštumo atveju bus vaikas ar ne? Ačiū. 
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Šiuo atveju jau galiojančio Vaiko teisių pagrindų įstatymo (aš remiuosi galiojančiu) 4 straipsnio 4 punktas sako: „Kiekvienam vaikui – tiek iki gimimo, tiek ir po jo – turi būti garantuota galimybė būti sveikam, normaliai vystytis fiziškai ir protiškai.“ Kaip tik ir yra tas suskirstymas, ko jūs klausėte. Bet mes šiuo atveju kalbame apie vaiko pradžią, kai jis yra pradėtas. Niekas neabejoja, kad ta gyvybė užsimezgė, ir kalbame apie tos pradžios apsaugą. 
PIRMININKAS. Klausia D. Petrošius.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Neatsakė.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Atsiprašau, galiu pasakyti. Tos sąvokos mes nė kiek nepraplečiame, nei yra jau galiojančiame Vaiko teisių pagrindų įstatyme. Taip, ir dabar nagrinėjama šita teisė, tik teisė užrašyta deklaratyviai, be punktų, konkretizuojant, ką tai reiškia, t. y. pagrindinės sąvokos yra, bet toliau niekur nepaminėta, kas tai yra. 
PIRMININKAS. Ačiū. D. Petrošius.
D. PETROŠIUS (LSDPF). Gerbiamasis kolega, norėjau, kad jūs tiksliau apibrėžtumėte terminą „pradėjimo momentas“. Kada čia laikyti ir kas bus kaltas, jeigu jis nebus sveikas?
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Jeigu nebus sveikas, nebus kokio kriminalinio įvykio, mes ką tik prieš tai kitame įstatyme svarstėme tuos dalykus, turėtume apibrėžti. Šiuo atveju vaiko gyvybės pradžia yra biologiškai nekvestionuojama: kai susijungia dviejų priešingų lyčių ląstelės ir nuo to prasideda gyvybė. Jinai vystosi, pereina visas stadijas, bet gyvybė prasideda būtent tuo metu ir pan., tai yra mokslinis terminas. Katalikams tai yra savaime suprantama, atsiranda ir tam tikras dvasinis momentas. Biologiškai tai niekam nekelia jokių abejonių. Gyvybė yra prasidėjusi. Čia tai mes turime omenyje ir mes turime dėti visas pastangas, kad tų gyvybių išliktų kuo daugiau. 
PIRMININKAS. Klausia D. Kuodytė.
D. KUODYTĖ (LSF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamasis kolega, jūsų pristatyme nuskambėjo tokia mintis, kad su šiomis pataisomis atsiras daugiau papildomų visokių paslaugų šeimai, kurios padės išsaugoti tą gyvybę. Prašau pasakyti, kokių papildomų paslaugų atsiras jūsų tikslui pasiekti? Aš norėčiau, kad išvardytumėte. 
Kitas klausimas. Ar jūs nemanote, kad jūsų šios pataisos yra gerokai sutrumpintas, bet tas pats abortų draudimo įstatymas? 
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Ne, nemanau, ir visi, kurie gilinasi, turbūt irgi nemano, nes tai iš tikrųjų yra daug platesnis dalykas. Abortų draudimo įstatymas yra vienas iš aspektų, kaip galima ar kaip, mes manome, reikia vienaip ar kitaip apsaugoti gyvybę nuo pradėjimo. Čia yra mūsų dalinės problemos sprendimas. 
Kad nevardinčiau visų įstatymų, pasakysiu paprastai. Mes turime labai daug visokiausių rėmimo programų, įvairiausių konsultavimų, numatytų pinigų, kurie skirti vaikų gyvybės ir… priemonės, užtikrinančios vaikų sveikatą, saugią aplinką, vaikų ir motinų sveikatos priežiūros dalykus, kuriuos reglamentuoja įstatymas. Vaikų ligų profilaktikos, kvalifikuotos medicinos pagalbos ir kitos įstatymo nuostatos, kurios jau dabar veikia. Pataisius taip, kaip mes siūlome, bus galima tas pačias priemones panaudoti ir vaiko sveikatai nuo pradėjimo… tikslams taikyti. Visa šita infrastruktūra automatiškai keliauja ten, o visa kita yra jūsų papildomų fantazijų reikalas, bet jeigu jau tai leisime naudoti šitiems tikslams, mes turėsime neabejotiną naudą net turimų išteklių fone.
PIRMININKAS. Paskutinioji klausia R. Šalaševičiūtė.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Gerbiamasis kolega labai teisingai pasakė, kad Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijos 1 straipsnyje nėra konkrečiai nustatyta, nuo kada prasideda vaikystė. Kaip iš gerbiamojo kolegos pasakymo supratau, šia įstatymo pataisa būtų galima įtvirtinti, kad vaikystė prasideda nuo vaiko pradėjimo. Tačiau iš tiesų dėl Vaiko teisių konvencijos yra ir teisininkų, Vaiko teisių komiteto buvusių narių parengtas komentaras, kuriame labai aiškiai pasakyta, kad kiekviena valstybė pati apsisprendžia, nuo kada turi būti pripažinta įstatymu vaikystės pradžia. Ir mano klausimas būtų toks: ar gerbiamajam kolegai nežinoma, kad mūsų Lietuvos Respublikos civilinis kodeksas labai aiškiai pasisako, kad vaikystės pradžia yra vaiko gimimas? Tai ar Civilinio kodekso nuostata neprieštaraus jūsų teikiamam pasiūlymui papildyti Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo 8 straipsnį? 
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Ne, tikrai neprieštaraus, nes aš cituoju, citavau ir dar kartą cituoju. Jau dabar galiojančiame (nesiūlome jo keisti) Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatyme yra 4 straipsnis „Bendros vaikų teisių apsaugos nuostatos“. Ir ten jau yra įtvirtinta šita sąvoka „Kiekvienam vaikui – tiek iki gimimo, tiek ir po jo“, su visom išplaukiančiom pasekmėm toliau. Taip yra apibrėžta, bet nėra konkretizuota, kas tai yra. Jūsų klausimas yra daug platesnis, jeigu mes kalbėtume apie visus žmogaus teisių aspektus. Mes galėtume ginčytis, nuo kada prasideda žmogus. Šiuo atveju mes imame siauresnį aspektą, suprasdami to platesnio ginčo būtinybę ir diskusijos didesnę būtinybę, mes kalbame būtent apie konkretizavimą to jo tarpsnio, kai jis yra pradedamas, iki vaikystės. Motinos teisių apsaugos ir t. t. Mes pradedame šitą etapą, diskutuodami ne vien tik žmogaus teisių kontekste, bet būtent pagal šį įstatymą, jau galiojantį įstatymą, kuris niekada neprieštaravo Konstitucijai ir niekas jo nepaneigė. 
PIRMININKAS. Jūs atsakėte į visus Seimo narių klausimus. Ačiū. Pirmasis užsirašė už kalbėti A. Dumčius. Prašom. 
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Už kalbu todėl, kad bendri vaiko apsaugos principai jau yra senajame įstatyme, čia nieko naujo R. J. Dagys nepasakė, bet čia nauja, labai svarbi vieta – tai nuo pradėjimo momento, nuo apvaisinimo. Jeigu mes sutarėme, kad gyvybė yra nuo apvaisinimo, tai intranatalinis periodas šį kartą įtraukiamas, tas periodas, kada užsimezga ir kada gimsta, tas periodas jau įtraukiamas į bendrą apsaugą. Ir toliau yra visi kiti klausimai, iš anksčiau mes juos žinome, ir labai gerai, kad juos pakartoja. Aš už ir siūlau kitiems tą padaryti. Daug unikalesnis įstatymas, negu buvo. 
PIRMININKAS. Kalba M. A. Pavilionienė – prieš. 
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Šiandien Seime triumfuoja absurdas, turime gražų vaizdelį, kaip sakė parlamento klasikas. Aš pasisakau prieš pataisą, nes ji yra klastinga ir susijusi ne su vaiko sveikata, o su moters teise planuoti šeimą. Vaikas juridines teises įgyja tik gimęs, o ponas R. J. Dagys iš Lietuvos moterų siekia atimti teisę planuoti privatų gyvenimą, kurį moteriai garantuoja Lietuvos Konstitucija ir Lygių galimybių įstatymas. Ačiū. 
PIRMININKAS. Dėkoju. Pateikimo stadijoje pasisakėme už ir prieš. Todėl kviečiu balsuoti dėl rezervinio 6 klausimo, po pateikimo dėl Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo papildymo 8 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projekto Nr. XIIP-606. Balsuojame. 
Užsiregistravo 73 Seimo nariai. Balsavo 70 Seimo narių: už – 32, prieš – 15, susilaikė 23. Po pateikimo nėra pritarta. Mes turime apsispręsti, ar tobulinti, ar atmesti. Tobulinti siūlo ir atmesti siūlo. Vėl balsuosime. Už tai, kad būtų tobulinama, balsuoja už, kas prieš, siūlo atmesti. Balsuojame. 
Balsavo 78 Seimo nariai: už – 46, prieš – 32. Tobuliname. 

13.15 val.
Lietuvos banko pranešimas apie Lietuvos banko pagrindinio tikslo įgyvendinimą, finansų rinkos būklę ir funkcijų vykdymą

Pagal darbotvarkę dabar darbotvarkės 1-14 klausimas – Lietuvos banko pranešimas apie Lietuvos banko pagrindinio tikslo įgyvendinimą, finansų rinkos būklę ir funkcijų vykdymą. Pranešėjas – Lietuvos banko valdybos pirmininkas V. Vasiliauskas. Kol pranešėjas užims vietą tribūnoje, turėtume apsispręsti, ar leidžiame klausti, kad dėl to atsakytų. Seimas turi nuspręsti. Ar norėsite užduoti klausimus? Leidžiame klausimus. Paleisime registraciją, galėsite užduoti klausimus. Prašom, pirmininke, tribūna jūsų. 
V. VASILIAUSKAS. Dėkui. Laba diena. Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji Seimo nariai, pirmiausia tikrai norėčiau padėkoti už dėmesį finansų sistemos problematikai ir galimybei padaryti pranešimą, būtent metinį pranešimą. Paskutinį kartą Seimo tribūnoje dariau analogišką pranešimą lygiai prieš dvejus metus. Kadangi pranešimo tekstą Seimui esame pateikę prieš kelias savaites, tai manau, kad besidomintieji tikrai turėjo galimybę susipažinti. Atsižvelgdamas į pakankamai įtemptą darbotvarkę ir skirtą man laiką, tai yra 20 min., aš norėčiau koncentruotis būtent į naujausią esminę šių metų I ketvirčio įvykiais ir duomenimis papildytą informaciją. 
Pradėsiu nuo kainų stabilumo. Pirma, kainų pokyčiai yra vienas iš svarbiausių šalies ekonominio gyvenimo rodiklių ir vienas iš reikšmingiausių įtaką ūkio raidai darančių veiksmų. 
Antra, tai vienas iš kelių svarbiausių kriterijų, siekiant nuo 2015 m. Lietuvoje įsivesti eurą. 
Ir pagaliau paskutinis, trečias, aspektas, kaip nurodo įstatymas, būtent kainų stabilumo siekis yra pagrindinis Lietuvos banko tikslas. 
Ypač didelių naujienų infliacijos ir kainų stabilumo srityje neturime, ir manau, tai yra puiki žinia. Kai kalbame apie stabilumo siekį, būtent naujienų nebuvimas ir yra pati geriausia naujiena. Tad telieka konstatuoti, kad kaip ir iki šiol, Lietuvos bankas kainų stabilumo siekia sėkmingai įgyvendindamas Lito patikimumo įstatymą ir taikydamas fiksuoto lito kurso strategiją, išleistus į apyvartą litus, visiškai, ne mažiau kaip 100 %, padengdamas užsienio valiutos atsargomis bei auksu. Tokiu būdu yra užtikrinamas laisvas litų keitimas į eurus ir atvirkščiai. Iš principo tokiu būdu yra stiprinamas pasitikėjimas litu, be abejo, skatina tarptautinę prekybą, formuojami didelės infliacijos lūkesčiai ir palaikomos stabilesnės eksporto, importo kainos vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu. 
Kalbant apie trumpąjį ir vidutinės trukmės laikotarpius, taip pat yra gerų žinių. Tai yra tik prieš savaitę Lietuvos banko valdyba patvirtino Lietuvos makroekonomikos apžvalgą, kuri rodo, kad ūkio aktyvumo pokyčiai Lietuvoje ir pasaulyje veikia kainas, o kartu ir infliaciją, kartu ir kainų stabilumą būtent žemyn. Kitaip sakant, gerokai sulėtėjo maisto ir administruojamų kainų metinis augimas, o degalų kainos dabar mažesnės nei prieš metus. Kaip to išdava – lėčiau kito ir pramoninių prekių ir paslaugų kainos, kurios jau labiau priklauso nuo vidaus situacijos. Be jokios abejonės, tam tikra rizika ateityje yra. Kadangi mes esame atvira, maža ekonomika, tai nuo pokyčių tarptautinėse rinkose, visų pirma žaliavų kainų, priklausys ir atitinkami infliaciniai procesai Lietuvoje. Tačiau jeigu pasaulinių kainų tendencijos ir toliau bus palankios, galima tikėtis, kad infliacija bus gerokai mažesnė nei kelerius paskutinius metus. Pagal mūsų prognozę, manome, kad 2013 m. metinė infliacija sieks 2 %, 2014 m. ji šiek tiek padidės ir sieks maždaug 2,4 %. Tiek būtų apie kainų stabilumą. 
Kur kas daugiau esminių įvykių ir pokyčių bei sprendimų turėjome kitoje veiklos srityje, tai yra finansų rinkos dalyvių priežiūros srityje. Be jokios abejonės, tarp jų pats sudėtingiausias ir savo svarba išsiskyręs atvejis tai yra sprendimai, susiję su akcine bendrove „Ūkio bankas“. Kadangi šie įvykiai viešojoje erdvėje buvo atspindėti ir plačiai, ir detaliai, šiandien, atvėsus suinteresuotų šalių emocijoms ir komentatorių aistroms, norėčiau atkreipti jūsų visų dėmesį į keletą esminių akcentų.
Pirmas akcentas – tai sprendimų būtinumas. Lietuvos banko valdybos vasario 12 d. sprendimas apriboti Ūkio banko veiklą buvo absoliučiai neišvengiamas. Jo pagrindinis tikslas – išsaugoti finansų sistemos stabilumą. Jis buvo priimtas po to, kai buvo įsitikinta, kad pagrindiniai banko akcininkai nėra pasirengę ir neturi gebėjimų bei realių galimybių sustiprinti banko kapitalą, pašalinti veiklos trūkumus ir atkurti šios finansų institucijos stabilumą.
Antras dalykas, į kurį privalau atkreipti jūsų dėmesį, – tai pirmą kartą Lietuvoje pasirinktas nemokaus banko problemos sprendimo būdas. Laiku sustabdžius banko veiklą pavyko išsaugoti dalį sveiko turto ir atitinkamai, kaip numato įstatymas, padalinti banką ir sveikąją banko dalį kartu su visais apdraustais įsipareigojimais perduoti veikiančiam šalyje bankui, atitinkamai sustiprinant, be abejo, kapitalą, kadangi, kaip žinoma, turto visiems įsipareigojimams padengti neužteko. Tokios transakcijos rezultatas – bankinės operacijos buvo atkurtos per trumpiausią, palyginti su kitais variantais, laiką. Ir pinigais klientai galėjo pradėti disponuoti jau po kelių savaičių. Savaime suprantama, šios transakcijos kaina buvo mažesnė, palyginti su bankroto alternatyva, tai yra 2 mlrd. 700 mln. apdraustų indėlių, versus 800 mln., kuri buvo šios transakcijos kaina. 
Šiandien Europa daug diskutuoja ir ieško būdų, kaip veiksmingai spręsti bankų pertvarkymo problemas. Mes žinome, kad yra svarstoma direktyva dėl bankų pertvarkymo. Mūsų prezidentavimo laikotarpiu ši direktyva taip pat gali būti vienas iš esminių mūsų darbotvarkės klausimų finansų srityje. Mūsų sprendimas, tai yra būtent šis konkretus sprendimas dėl Ūkio banko pertvarkymo, suskaidymo ir perleidimo, iš tikrųjų yra europinės darbotvarkės vienas iš aspektų. Mes galime pateikti gyvą pavyzdį, kaip vadinamasis pertvarkymo mechanizmas gali veikti.
Trečias Ūkio banko įvykių kontekste išryškėjęs aspektas – tai viso bankų sektoriaus tvarumas ir stabilumas. Šių metų pirmo ketvirčio rezultatai rodo, kad Ūkio banko veiklos sustabdymas didesnės įtakos visai bankinei sistemai neturėjo. Įvertinus visų pirma indėlininkų elgesį, akivaizdu, kad tai turėjo pozityvų postūmį, ir šiandien indėlių augimas, arba indėlių skaičius, artėja prie 46 mlrd. Lt, konkrečiai balandžio 1 d. indėlių Lietuvoje buvo maždaug 45 mlrd. 700 mln. Priminsiu, kad pernai balandžio 1 d. bendra indėlių apimtis bankuose nesiekė nei 40 mlrd.
Ir pagaliau esminis dalykas, mano galva, susijęs su šios problemos išsprendimu, tai yra tiesiog naujas etapas bankininkystės sistemoje Lietuvoje, nes ne paslaptis, kad jau daugelį metų dviejų bankų veikla kėlė abejonių rinkai ir visuomenei. Ir šiandien tų abejonių paprasčiausiai neliko. Aiški žinia, aiškus signalas, kad galimai nusikalstama veikla bankų sektoriuje nebus toleruojama, ir šiandien tikrai mes turime patikimą bankinę sistemą.
Šiuo atveju kalbu ne vien tik apie indėlininkų pasitikėjimą, bet kalbu ir apie tarptautinių finansinių rinkų, visų pirma tarptautinių institucijų, reakciją. Pateiksiu kelis faktus. 
Pirma, Tarptautinis valiutos fondas. Tarptautinio valiutos fondo naujausia ataskaita, kurioje skelbiama, kad Lietuvos rinkos priežiūros veiksmai sustiprino šalies (…).
Antras veiksnys – viena iš didžiausių reitingų agentūrų pagerino Lietuvos skolinimosi reitingus. Vienas iš aspektų, kurie buvo pabrėžti pagerinant reitingą, buvo laiku padaryti veiksmai, kuriais pašalintos grėsmės ir sustiprinta finansų sistema. Manytina, kad būtent šis visos sistemos sustiprėjimas galėtų išvirst konkrečiais skaičiais, tai yra žemesnėmis palūkanomis kalbant apie skolinimąsi ir, be jokios abejonės, sutaupytais viešųjų finansų milijonais. 
Baigdamas bankų priežiūros dalį, norėčiau pateikti keletą svarbiausių pirmo ketvirčio sektoriaus veiklos rodiklių. Be abejo, visai visuomenei, visai realiai ekonomikai aktualiausias yra kreditavimo klausimas, tai yra kaip bankai keičia savo politiką išduodami naujas paskolas. Galime konstatuoti, kad veikiančių bankų paskolų portfelis per ketvirtį padidėjo. Be abejo, didžiausias akcentas tenka viešajam sektoriui, tai yra skolinimas valstybiniam sektoriui. Kalbant apie namų ūkius, namų ūkių paskolos šiek tiek toliau traukiasi. Kalbant apie verslą, naujų paskolų išdavimą verslui, jos šiek tiek didėja. Be abejo, norėtųsi to didesnio progreso. Remiantis paskutinėmis atliktomis bankų apklausomis, jų numatomas portfelių augimas 2013 m. bus keletas procentinių punktų, ir mes tikimės, kad tai tolimesnio pozityvaus horizonto pradžia. 
Kalbant apie paskolų kokybę, tai paskolų portfelio kokybė pagerėjo, būtent sumažėjo maždaug puse procentinio punkto nuvertėjusių paskolų portfelis. Savaime suprantama, istoriškai (ir tas išliko dabar) geriausios paskolos yra susijusios su būstu.
Kalbant apie pelningumą, šiais metais pelningai dirba šeši bankai ir šeši užsienio bankų filialai, nuostolingai – vienas bankas ir trys užsienio bankų filialai. 
Kalbant apie normatyvų vykdymą, bankų veiklos riziką ribojančius normatyvus 2013 m. balandžio 1 d. vykdė visi bankai, be abejo, išskyrus Ūkio banką, kuriam yra iškelta bankroto byla. 
Kalbant apie kapitalo pakankamumo rodiklį, per visą sistemą pakankamumo rodiklis padidėjo šiek tiek daugiau negu 1 %. Jis šiandien yra beveik 16 %. Kalbat apie likvidumo normatyvą, riba yra 30 %, šiuo metu likvidumo normatyvas yra beveik 41 %. 
Taigi, apibendrinant bankų temą, stabilumas sektoriuje yra. Siekdami skaidrumo nuo šių metų gegužės mėnesio, tai yra pirmą kartą šį mėnesį mes paskelbėme informaciją – tiek bankų finansinę informaciją, tiek ir normatyvų vykdymo informaciją pagal kiekvieną banką. Tai yra pirmą kartą Lietuvos istorijoje buvo ne viso sektoriaus apžvalga, o būtent pagal kiekvieną banką. Taip pat tai lietė ir kredito unijas. Artimiausiu metu mes paskelbsime metinę finansinio stabilumo apžvalgą. Planuojame nuo kitų metų taip pat skelbti ir kiekvieno individualaus banko testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatus. Kitaip sakant, einame nuo bendrų statistinių vidurkio skaičių prie konkrečių kiekvienos finansų įstaigos apibūdinimų.
Kita tema, kurią norėčiau paliesti, būtų kredito unijos. Kaip minėjau, šia kalba tikrai siekiu pristatyti jums naujausius su Lietuvos banko funkcijomis susijusius įvykius. Nemažai jų ir, deja, anaiptol nedžiuginančių turėjome būtent kredito unijų priežiūros srityje. Priminsiu, šių metų pradžioje teko atšaukti dviejų kredito unijų, tai yra Nacionalinės kredito unijos ir kredito unijos „Švyturio taupomoji kasa“ veiklos licencijas. Šį mėnesį nemokia pripažinta kredito unija „Laikinosios sostinės kreditas“. Ji taip pat neteko veiklos licencijos, nes unija nevykdė riziką ribojančių normatyvų, jos įsipareigojimai viršijo turto vertę. Vadovai pripažino, kad jie nebeturi galimybių atkurti unijos veiklos stabilumą. 
Tenka apgailestauti, tačiau ir po šių veiksmų vis dar negalėčiau pasakyti, kad unijų sektoriuje visi problemų židiniai yra pašalinti. Tiesiog norėčiau kalbėti skaičiais. Praeitais metais pelningai dirbo 51 kredito unija. Kita dalis, tai yra 26 kredito unijos, dirbo nuostolingai. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad kai kurioms iš šių 26 nuostolingų kredito unijų tai nebuvo atsitiktinis nesėkmingas laikotarpis, jos dirbo nuostolingai jau ne vienus metus, o susikaupę nepadengti nuostoliai yra pasiekę būtent šioms unijoms reikšmingas apimtis. Pajininkai, kurie yra šių kredito unijų savininkai, nerodo iniciatyvos prisidėti prie unijos finansinės būklės pagerinimo – jie paprasčiausiai nenori mokėti papildomų įnašų į kapitalą ir prisiimti atsakomybės už kredito unijų rezultatus. 
Šių metų pradžios veiklos rezultatai taip pat neteikia pagrindo tikėtis, kad iš esmės pasikeis situacija kredito unijų srityje. Pirmojo ketvirčio ataskaitų duomenimis, pelningai veikė 40 kredito unijų. Jos uždirbo šiek tiek daugiau negu 3 mln. Lt pelno, tačiau tiek pat kredito unijų, beveik 35 kredito unijos, dirbo nuostolingai. Jų patirtų nuostolių suma buvo maždaug 15 mln. Lt. Taigi bendras visos kredito unijų sistemos patirtas nuostolis buvo 12 mln. Lt. Tai maždaug dvigubai daugiau negu per 2012 metų, praėjusių metų, pirmąjį ketvirtį.
Analizuojant kredito unijų veiklą pastebima, kad kai kuriose iš jų suteiktų paskolų susigrąžinimo galimybės vertinamos nepakankamai konservatyviai. Kredito unijų suformuoti specialieji atidėjimai nėra pakankami ir dėl šių priežasčių šis sektorius, matyt, ir dirba nuostolingai. 
Nors balandžio 1 d. ataskaitinių duomenų rezultatai rodo, kad bendri kredito unijų veiklos rodikliai yra neblogi, tačiau mes tikrai manome, kad vertinimas pagal principą „vidutinė ligoninės temperatūra“ tikrai nėra tinkamas ir tikrai neteikia pagrindo nusiraminti. Mes, vertindami kiekvieną kredito uniją individualiai, turime konstatuoti, kad net 15 kredito unijų nevykdė didžiausios paskolos sumos vienam skolininkui normatyvo. Kai kurios iš jų nevykdė ir kitų riziką ribojančių normatyvų. Esama pavyzdžių, jie ne kartą nuskambėjo ir viešai, kai kredito unijos, be abejo, pabrėžiu – atskiros kredito unijos, pateko ne tik į Lietuvos banko, bet ir į teisėsaugos institucijų dėmesio lauką, nes veikla buvo ne vien tik rizikinga, tačiau galimai nusikalstama. 
Taigi, gerbiamieji Seimo nariai, apie problemas aš kalbu tiesiai ir atvirai, tačiau šiuo savo pasisakymu jokiu būdu nenorėčiau sukurti įspūdžio, kad visos šios įstaigos nesveikuoja arba kad kredito unijų sistema yra savaiminis blogis. Aš tą noriu pabrėžti – anaiptol ne, aš tikrai taip negalvoju. 
Dar prieš dvejus metus kaip kandidatas į Lietuvos banko vadovus, kalbėdamas iš šios garbingos tribūnos, pabrėžiau, kad, mano nuomone, itin svarbi finansų sistemos sveikatos sąlyga yra konkurencija ir alternatyvos bankams, būtent šios idėjos skatinimas – alternatyvos ir konkurencijos. Šiandien galiu pasakyti, kad mano nuomonė po tų dvejų metų tikrai nepasikeitė. Tebesu tvirtai įsitikinęs, kad žaidėjų įvairovė yra geriausias dalykas, koks gali nutikti bet kuriai finansų rinkai ir apskritai vartotojams. Tai taikytina ir bankams, ir mokėjimo įstaigoms, taip pat ir kredito unijoms. Deja, bet tenka pripažinti, kad kai kurios iš šių finansinių tarpininkių nutolo nuo savo pirminės paskirties ir tikslų. 
Siekdami mažinti kredito unijų sektoriaus riziką, nuo 2013 m. balandžio 1 d. mes taikome griežtesnį kapitalo pakankamumo normatyvą toms unijoms, kurios turi didelę dalį paskolų, suteiktų asocijuotiems nariams, konkrečiai – juridiniams asmenims. Griežtesnis likvidumo normatyvas taikomas unijoms, kurių indėlių augimo tempai viršija tvaraus augimo tempus. Be abejo, unijoms, kurios neužtikrina veiklos riziką ribojančių normatyvų vykdymo, ir toliau bus taikomos įstatyme nustatytos poveikio priemonės. 
Ir esminis momentas, į kurį norėčiau atkreipti jūsų, kaip Seimo narių, dėmesį, yra tai, kad šiandien dirba ir eina į finišo tiesiąją įkurta darbo grupė, kurią sudaro Finansų ministerijos atstovai, Lietuvos banko atstovai, kredito unijas vienijančių asociacijų bei Centrinės kredito unijos atstovai, kurie rengia naujus unijų veiklą reglamentuojančius pakeitimus, konkrečiai – Kredito unijų įstatymo pakeitimus. Šios darbo grupės tikslas ir rengiamų projektų paskirtis yra užtikrinti saugią ir patikimą kredito unijų veiklą, nustatant tinkamą pusiausvyrą tarp kredito unijų plėtros ir jų galimybių amortizuoti su rizikos prisiėmimu susijusius nuostolius. 
Įstatymo projekte yra siūloma peržiūrėti nuostatas, susijusias su kapitalo stiprinimu, siūloma padidinti minimalaus kapitalo reikalavimą, numatyti reikalavimą padengti sukauptus nuostolius, kai jie siekia reikšmingas apimtis, peržiūrėti kapitalo formavimo būdus ir šaltinius. Siekiant riboti prisiimamą riziką, siūloma įtvirtinti reikalavimus didelėms kredito unijoms kreiptis į rizikos valdymo specialistus, nustatyti aiškius reikalavimus skolinimą užtikrinančioms priemonėms. Taigi tikiuosi, kai įstatymo projektas pasieks Seimą, mes tikrai turėsime išsamias ir gilias diskusijas ir jums padedant bus priimtas teisės aktas, kuris tikrai nubrėš naują kredito unijų judėjimo horizontą. 
Ir paskutinis momentas, kurį aš norėčiau pabrėžti kalbėdamas apie kredito unijas, yra tai, kad, kaip aš minėjau, gegužės mėnesį visuomenei mes pirmą kartą pateikėme ne apibendrintus viso unijų sektoriaus veiklos duomenis, bet kiekvienos kredito unijos duomenis. Mes tikimės, kad toks mūsų posūkis, toks mūsų veiksmas paskatins kredito unijų indėlininkus, kurie kartu yra ir unijų nariai, pajininkai, aktyviau dalyvauti savo unijos veikloje priimant finansinius ir kitus sprendimus. Patikėkite, tokio aktyvumo tikrai labai stinga. 
Taigi kredito unijoms skyriau didelę laiko dalį. Priežastys, matyt, yra suprantamos, nes mums tai tikrai yra aktualu. 
Kitos funkcijos, kiti naujausi dalykai, kurie yra susiję su mūsų veikla. Šiais metais pakeitėme palūkanų už bankų privalomąsias atsargas Lietuvos banke skaičiavimą. Šiuo metu atlyginimo už privalomąsias atsargas mes komerciniams bankams nebemokame, atsižvelgdami į situaciją rinkoje, į didelę likvidumo situaciją. Neseniai gavome ir priėmėme kaip tinkamą prašymą įsigyti akcinės bendrovės banko „Finasta“ akcijų paketą, pradėjome vertinti pateiktus dokumentus. Jei neteks prašyti papildomų duomenų, tikimės, kad vertinimą baigsime vėliausiai iki liepos 26 d. Taip pat yra ir kitų besidominčių, dar nepradėjusių formalių procedūrų, naujų, vadinkim taip, žaidėjų, kurie galėtų pretenduoti į šio banko akcijų paketą. Taip į šią rinką ateitų naujas žaidėjas. 
Kitas aspektas. Šiemet tikrai rimtai ėmėmės finansinio raštingumo ugdymo – paleidome į gyvenimą naują finansinio visuomenės švietimo interneto svetainę „Pinigų bitė“, kurioje, bent mes kiekvienas taip tikimės, yra žinių ir įrankių, padėsiančių išmintingai valdyti savo pinigus. Pasirašėme susitarimą su Švietimo ir mokslo ministerija ir tikrai sieksime ne renginių skaičiaus, bet realių jaunimo finansinės elgsenos pokyčių. Užtikrinu, kad tai ne šiaip mados reikalas. 
Mes, kaip centrinis bankas, gyvybiškai svarbiu laikome siekį pašalinti finansinio išprusimo spragas. Jos tikrai didelės, ir tą tikrai rodo mūsų ne vienas atliktas tyrimas. Vieną trumpai galėčiau pakomentuoti. Pavyzdžiui, tai faktas, kad vis daugiau jaunimo susivilioja greitaisiais kreditais, kurių vėliau neįstengia grąžinti. Mūsų žiniomis, net 35 % greitųjų kreditų sutarčių sudaryta su jaunesniais nei 25 metų klientais. Būtent šiai jauniausių klientų grupei tenka didžiausia pradelstų paskolų dalis. 
Imamės ir kitų priemonių užkardyti su greituoju ir, deja, dažnai neatsakingu kreditu, arba skolinimusi, susijusias problemas, konkrečiai – papildėme finansinių paslaugų reklamos gaires rekomendacijomis vartojimo kredito davėjų reklamai. Tikimės, kad šie papildymai, įsigaliosiantys liepos 1 d., pažabos agresyvią reklamą ir skatins tikrai etišką ir informatyvią informacijos apie vartojimo kreditus sklaidą. Atitinkamai nuo liepos 1 d. greitųjų kreditų bendrovėms bus taikomos ir atsakingo skolinimosi nuostatos. Taip pat esame atlikę slaptojo pirkėjo tyrimą, susijusį su investicinių paslaugų kokybės tyrimu.
Galiu trumpai pasakyti, kad investicines paslaugas teikiančios įmonės ir investicinį gyvybės draudimą vykdančios bendrovės per mažai domisi klientais, jų poreikiais, vis dar vangiai yra atskleidžiama informacija, bet mes dirbame su šiuo sektoriumi ir tikimės tam tikro jų paslaugų kokybės proveržio. Vienas iš priešpaskutinių aspektų, tai yra nuo gegužės 15 d. turime naują valdybos narį, tai yra Marius Jurgilas, jis yra prisijungęs prie mūsų komandos, patirtis – Anglijos, Norvegijos centriniai bankai.
Ir paskutinis dalykas, kurį jaučiu pareigą pristatyti, tai yra Lietuvos banko veiklos finansiniai rezultatai. Per 2012 m. Lietuvos bankas gavo daugiau kaip 130 mln. Lt pajamų, išleista 109 mln. Lt, banko pelnas – 20 mln. Lt, jis visas pervestas į valstybės biudžetą. Pelną mažino keturi svarbiausi veiksniai. Pirmas – tai nestabili tarptautinė aplinka, tai yra investicijos tarptautinėse rinkose daugiausia buvo su minuso ženklu. Antras veiksnys – vienkartinės išlaidos išeitinėms kompensacijoms, jos siekė beveik 5,5 mln. Lt. Šios išlaidos buvo neišvengiamos dėl pernai įvykdytos centrinio banko struktūrinės reformos, kurios metu banko tarnautojų skaičių sumažinome ketvirtadaliu, o vadovų skaičių sumažinome maždaug 74 %.
Kitas nuostolis, arba kitas aspektas, kuris mažino mūsų finansinės veiklos rezultatą, tai yra 9 mln. Lt dėl banko funkcijoms nereikalingo turto perdavimo Valstybės turto fondui, tai yra mokymo centrų, poilsio bazių. 
Na, ir paskutinis aspektas, kuris sumažino mūsų pelną, tai yra suformuoti 4,6 mln. atidėjinių, remiantis tarptautinės apskaitos standartais suformuoti atidėjinius įsipareigojimus darbuotojams jų išėjimo į pensiją metu. Tai tiek trumpai per tas man skirtas 20 min. Tikrai pasiruošęs atsakyti į jūsų klausimus. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkojame, pirmininke. Užsirašiusių yra 19 Seimo narių. Gal iš pradžių skirsime 15 min., po to žiūrėsime, kaip Seimo nariai apsispręs. Pirmasis klausia A. Salamakinas.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis banko valdytojau, išties buvo įdomu išgirsti apie internetines svetaines, apie kreditų unijas. Tačiau susitinkant su rinkėjais, manau, ne tik man pagrindinis klausimas yra, o jūs tikrai nepalietėte nė vienu žodžiu, tai yra „Snoro“ banko bankroto eiga ir Ūkio banko bankroto eiga, kas yra skaudžiausia. 
Mes informaciją gauname iš žiniasklaidos, ir kai girdi, kad banko „Snoras“ likvidatoriams jau sumokėta 120 mln. Lt atlyginimo, tai sudaro tiek, kiek pusantrų metų viso Seimo biudžetas, tai kyla klausimas, ar viskas yra gerai.
Kažkodėl mano galvoje kilo tokia mintis, skaitant V. Petkevičiaus knygą „Sieksnis, Sprindžio vaikas“, kai tėvas prekiavo obuoliais, o vaikas atidavinėjo grąžą. Tai baigiant prekybą, vaikas sako: tėve, baik prekiauti, nes grąža baigiasi. Tai aš įsivaizduoju su dėl „Snoro“ jūsų pasamdytais likvidatoriais mes greitai išgirsime, kad turto nebėra, dar kokį 100 mln. jiem atlyginimo sumokėsime, jie pasišalins iš Lietuvos su jums (…) aspektais… Aš suprantu jūsų mintis apie dimensijas, kad ten, kur pinigai, etikos nėra, visa kita. Bet aš šiandien kreipiausi į frakciją, kad būtų kreiptasi į prokuratūrą dėl ikiteisminio tyrimo pradėjimo dėl turto iššvaistymo atliekant šituos bankrotus. Nežinau, kokia bus prokuratūros išvada, bet, manyčiau, tai palies jus asmeniškai.
Norėčiau jūsų paklausti. Kodėl jūs savo ataskaitoje nepalietėte skaudžiausio momento ir kodėl vis dėlto mokami tokie atlyginimai, dar kartą pakartosiu – pusantro Seimo biudžeto jau išmokėta likvidatoriams. Kas ten apskritai vyksta? Ar apskritai jūsų bankas valdo tą situaciją, ar ne?
V. VASILIAUSKAS. Dėkui už klausimą. Iš tiesų „Snoro“ klausimas vis dar aktualus klausimas. Noriu atkreipti dėmesį į tai, kad šiandien „Snoro“ bankui yra iškelta bankroto byla. Iš principo Kreditorių komitetas sprendžia visus klausimus, susijusius su bankroto administratoriumi, su administravimo išlaidomis taip pat. Tai čia vienas aspektas. Aš galiu tiesiai šviesiai iš tribūnos pasakyti, aš tikrai nebijau jokių ikiteisminių tyrimų, nes iš tiesų viskas buvo atlikta pagal įstatymą. O pati banko „Snoras“ bankroto byla yra ir iki šios dienos tarptautinė byla, turinti tarptautinius aspektus. Na, ir tos išlaidos, aš tikrai esu įsitikinęs, kad kreditoriai jas tikrino, Kreditorių komitetas jas tikrino, ir aš esu įsitikinęs, kad tos išlaidos yra pagrįstos. Jeigu Kreditorių komitetas manys kitaip, be jokios abejonės, bankroto administratorius bus pakeistas. Tai tik tiek.
Esminis momentas, kalbant apie Indėlių draudimo fondo lėšų susigrąžinimą iš bankroto masės per „Snoro“ bankrotą, yra, kaip jūs žinote, Konstitucinio Teismo sprendimas. Iš principo priklausomai nuo jo ir priklausys apimtys, kurias susigrąžins Indėlių draudimo fondas. Šiandien ten užšalę yra daugiau kaip 1 mlrd. Lt grynųjų pinigų, aš jau nekalbu apie paskolų portfelį, kurio realizavimas yra ateities klausimas ir dėl kurio nuspręs Kreditorių komitetas. Taigi ten tikrai yra dar labai daug, pakankamai turto tam, kad kreditoriai tenkintų savo kreditorinius reikalavimus.
PIRMININKAS. Gerbiamasis Algimantai, gal po to jau asmeniškai arba į frakciją pasikvieskite, nes jūsų vienas klausimas atima 5 minutes. 
Kitas klausia A. Sysas.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis vadove, visai neseniai išlindo pirmoji istorija su pirmuoju administratoriumi, kurį jūs paskyrėte ar jūsų žmonės paskyrė, kuris nekontroliuojamas siuntinėjo į savo asmenines sąskaitas krūvas pinigų. Aš norėčiau jūsų reakcijos į tai, kaip pasirinkote ir ką išgirdote dabar, ir kas atsakys už tai?
V. VASILIAUSKAS. Pone Sysai, dėkui už klausimą. Jūsų klausimas nėra naujas. Jis yra iškeltas gana seniai. Aš asmeniškai ten nematau jokio kriminalo. Tai yra visi veiksmai buvo derinti su mumis, ir tos išmokos buvo atliktos pagal sutartį. Turbūt jūs kalbate apie laikinąjį administratorių, apie sutartį su laikinuoju administratoriumi, ten buvo numatytas mechanizmas, kaip vyksta išmokėjimai, ir tai buvo su mūsų žinia. Jeigu yra kokių nors klausimų, tai aš esu įsitikinęs, kad jeigu teisėsauga matys esant reikalą, tai tirs tuos klausimus. Aš asmeniškai, kaip prižiūrėtojas, na, tikrai nematau ten jokios problemos.
PIRMININKAS. Klausia J. Sabatauskas.
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Aš paklausiu to, ką norėjo papildyti A. Salamakinas. Iš tiesų šiame sektoriuje dirba šimtai žmonių. Jie atrenkami atsakingai, daugelis jų labai kompetentingi. Negi Lietuvoje nėra nė vieno kvalifikuoto kompetentingo žmogaus, kuris galėtų atlikti tas pačias sąlygas, atitiktų reikalavimus, kad galėtų administruoti kaip fantastiškasis N. Cooperis, kuris sugeba už tai per metus sau pasiimti 125 mln. ir dar sudaryti nemažai sutarčių su kuo tik nori, kad neva įvykdytų savo funkcijas?
V. VASILIAUSKAS. Dėkui už klausimą. Žinote, iš šitos tribūnos iš karto po „Snoro“ bankroto, tiksliau, po „Snoro“ moratoriumo paskelbimo, pristačiau, kodėl buvo pasirinktas būtent užsienio administratorius. Viena iš priežasčių ir buvo tarptautinis elementas. 
Dabar norėčiau paneigti tą mitą, kuris sklando, dėl 130 mln. Lt. Tai yra viso bankrutuojančio banko administravimo išlaidos. Tai yra susiję ir su paskolų portfelio valdymu, tai yra susiję taip pat su informacinėmis sistemomis, tai yra susiję su darbuotojais, kurie dirba. Iš tikrųjų, mano žiniomis, Kreditorių komitetas, kontroliuodamas išlaidas, gerokai sumažino administratoriaus ir jo komandos išlaidas, maždaug 20 %. Tai, mano galva, yra tikrai neblogas rezultatas. Dar kartą sakau, jeigu iš tikrųjų kreditoriams netinka kainos ir kokybės santykis, tai, be jokios abejonės, yra mechanizmų, kurie leidžia administratorių pakeisti. Na, supraskime. Bankroto administratorius buvo mūsų pasiūlytas, bet teismo jis taip pat buvo patvirtintas. Jo kandidatūra buvo apskųsta. Apeliacinis teismas taip pat jį patvirtino. Mano galva, kokybės klausimai neturėtų kelti abejonių. Dar kartą sakau, jeigu kreditoriams tai kels abejonių, jie gali tikrai priimti tam tikrus sprendimus. 
PIRMININKAS. Klausia A. Dumbrava.
A. DUMBRAVA (TTF). Dėkoju. Gerbiamasis valdybos pirmininke, aš galbūt pratęsiu truputį tą „Snoro“ temą. Nežinau, čia tas klausimas gal ne visai jūsų kompetencija, tačiau daug žmonių kreipėsi būtent dėl tų akcijų, kai jos buvo įpirštos paskutinėm dienom su „Snoro“ gyvavimu tiesiog už geras palūkanas. Dabar žmonės, kurie laiko piniginius indėlius, gavo tą kompensaciją, o tie žmonės nieko negavo. Prašau pasakyti, koks galėtų būti tolesnis kelias, kad tiems žmonėms mes galėtume kiek nors atlyginti tuos nuostolius? Ačiū.
V. VASILIAUSKAS. Dėkui už klausimą. Iš tikrųjų turbūt didžiausia problema, matyt, yra indėlių sertifikatai, kur iš tiesų, matyt, galima pripažinti, kad žmonės kai kuriais atvejais buvo suklaidinti pirkdami indėlio sertifikatą ir galvodami, kad tai yra indėlis. Kiek aš žinau, vyksta teisminiai procesai. Atskiros bylos yra nagrinėjamos ir yra jau ir teigiamų sprendimų tų žmonių atžvilgiu. Tai yra teismas yra perkvalifikavęs indėlių sertifikatus į indėlius, o tai reiškia, kad jie iš karto papuola į indėlių draudimo mechanizmą. Aš manau, byla po bylos yra būtent tas kelias, kai konkrečiu atveju teismas priima sprendimą dėl perkvalifikavimo, t. y. indėlio sertifikato į indėlį. Tai galėtų būti precedentas paskui ir kituose analogiškuose ginčuose su bankrutuojančiu banku „Snoras“.
PIRMININKAS. Klausia K. Miškinienė. 
K. MIŠKINIENĖ (LSDPF). Gerbiamasis pirmininke, jūs savo pranešime daug analizavote kredito unijų pelningumą. Mane domina kitas greitųjų kreditų aspektas. Susitikimuose su socialiniais darbuotojais vis daugiau kalbama apie tai, kad tais greitaisiais kreditais susigundo daug socialinių pašalpų gavėjų, žmonių, kurie gyvena labai skurdžiai. Jų Lietuvoje yra virš 200 tūkst. Trečdalis Lietuvos žmonių gyvena skurdžiai. Dėl tų greitųjų kreditų ėmimo nukenčia šeimos, nukenčia vaikai. Jūsų manymu, ar pakankama kontrolė tų greitųjų kreditų ir kaip galima išvengti tokių situacijų, kad šeimų situacija dar labiau nepablogėtų? Ačiū.
V. VASILIAUSKAS. Dėkui už klausimą. Aš manau, su greitaisiais kreditais susijusi veikla iš dalies yra peraugusi ir į socialines problemas, nes tai paliečia ir tikrai ne pačius turtingiausius visuomenės sluoksnius. Kaip aš ir minėjau, iš mūsų tyrimo akivaizdu, kad sprendimai priimami tikrai neatsakingai. Reaguodami į tai, mes ir priėmėme ribojimus dėl reklamos, nes prieinamumas yra pagrindinė problema. Du aspektai yra susiję su greitaisiais kreditais – tai yra reklama ir prieinamumas. Antrasis aspektas yra kreditingumo nevertinimas, kai neatsakingai yra išduodamas kreditas neįvertinant, ar žmogus galės jį grąžinti. Vaikomasi greitų pinigų. Tuos du aspektus mes ir pabandėme išspręsti įvesdami nuo liepos 1 d. ribojimus reklamai. Tiesa, jos yra rekomendacinio pobūdžio, nes įstatymas mums kitokių neleidžia.
Antras dalykas – atsakingo skolinimo nuostatų taikymas ir vartojimo kreditas.
Trečias aspektas, kurį mes manome daryti ir priežiūros tarnybos žmonės rengiasi tai daryti, tai parengti Vartojimo kreditų įstatymo pakeitimus. Mes tikimės, kad, kooperuodamiesi su Biudžeto ir finansų komitetu, pateiksime pasiūlymus, kaip dar labiau riboti greitųjų kreditų veiklą, nes aš galiu pasakyti, kad tendencija tiek Lietuvoje, tiek aplinkinėse šalyse – Estijoje, Latvijoje – yra tokia pati.
PIRMININKAS. Klausia G. Purvaneckienė. 
G. PURVANECKIENĖ (LSDPF). Gerbiamasis pirmininke, aš vėl noriu grįžti prie banko „Snoras“ ir paklausti tokio dalyko, ko aš iš jūsų atsakymo labai gerai nesupratau. 
Vienas dalykas. Ar Lietuvos bankas kontroliuoja tą procesą, ar dabar jau tik Kreditorių komitetas ir jūs jau nieko nekontroliuojate? O jeigu kontroliuojate, ar žymusis N. Cooperis, kurio pagrindinis atrankos kriterijus buvo, kad jis tarptautinėse finansų rinkose suras kur nors dingusius pinigus, ar jis ką nors rado, ar ne?
V. VASILIAUSKAS. Dėkui už klausimą. Iš tiesų Lietuvos banko, kaip prižiūrėtojo, funkcija analogiškais atvejais kalbant konkrečiai apie „Snorą“ baigėsi su bankroto bylos iškėlimu. Kai Lietuvos bankas pripažįsta kredito įstaigą nemokia, atima licenciją ir kreipiasi į teismą dėl bankroto bylos iškėlimo, čia mūsų, kaip prižiūrėtojo, funkcijos baigiasi. Čia įsijungia tada jau kreditorių susirinkimo ir paskui Kreditorių komiteto klausimai. Be abejo, jų pagrindinė funkcija yra prižiūrėti kartu su teismu, kuris kontroliuoja patį procesą kaip tokį. Čia būtų atsakymas į jūsų klausimą, kad dabar iškėlus bankroto bylą Lietuvos banko funkcijos tokios bankrutuojančios kredito įstaigos atžvilgiu pasibaigia.
Dėl antrosios klausimo dalies, kiek man yra žinoma, yra pradėti procesai toje pačioje Šveicarijoje, toje pačioje Didžiojoje Britanijoje dėl turto paieškų. Tai yra ponui V. Antonovui yra pritaikytas pasaulinio turto areštas. Be abejo, jis jį yra apskundęs. Jis yra įpareigotas atskleisti savo pasaulinio turto informaciją. Tie veiksmai vėlgi yra apskųsti. Šveicarijoje yra bylinėjamasi su dviem bankais, per kuriuos ir dingo, mūsų manymu, mūsų giliu įsitikinimu, pagrindinė dalis vertybinių popierių. Taigi kol kas rezultatų, nes tai yra teisiniai ginčai, iš tų didžiųjų sumų nėra, bet, kaip aš ir minėjau, šiandien pačiame banke „Snoras“ yra daugiau kaip milijardas litų užšalusių pinigų, nes yra laukiama Konstitucinio Teismo sprendimo tam, kad paskui būtų galima sudėlioti į eiles kreditorius ir atitinkamai išmokėti tas pinigines sumas.
PIRMININKAS. Klausia V. Kamblevičius. Po to apsispręsime, ar tęsime klausimus. Ar įdėjote kortelę? (Balsai salėje) 
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Ačiū pirmininkui. Gerbiamasis pirmininke, iš laikraščių, visos žiniasklaidos ir Seimo narių klausimų susidaro nuomonė, kad reikia ne tik staigiai „nuimti“ N. Cooperį, bet ir neleisti jam įvažiuoti į Lietuvą. Aš norėčiau jūsų paklausti, jei viskas įvyks taip, kaip sakė gerbiamasis A. Salamakinas, kad baigėsi prekyba, o (…) grąžos dar nesibaigė, neturi, ar jūs prisiimsite atsakomybę už jo padarytas klaidas, jei išaiškės, kad čia viskas buvo machinacijos?
V. VASILIAUSKAS. Taip. Galiu pasakyti paprastą dalyką. Jeigu jūs kalbate apie visą žiniasklaidą ir visas informavimo priemones, būkime biedni, bet teisingi. Turbūt turėtume kalbėti apie antrinę bankrutuojančio banko „Snoras“ įmonę. 
PIRMININKAS. Laikas, kurį buvome numatę klausimams, baigėsi. Ar baigiame?.. 
Dėl vedimo tvarkos. Prašom. P. Gylys. Sekundę palaukite, įjungsime. 
P. GYLYS (DKF). Aš nežinau, ar klausimams galioja galimybė paklausti frakcijos vardu?
PIRMININKAS. Šiuo atveju ne. 
P. GYLYS (DKF). Siūlau pratęsti. 
PIRMININKAS. Prašom. Per šoninį mikrofoną dėl vedimo tvarkos – A. Skardžius.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Turėtume siūlymą, nes tai reta proga – turime čia, Seime, besilankantį nacionalinio banko vadovą, tiesiog suteikti galimybę pratęsti.
PIRMININKAS. Ar galime pratęsti dar 10 minučių? (Balsai salėje) Bendru sutarimu 10 minučių. Ačiū. 
Klausia P. Gylys.
P. GYLYS (DKF). Dėkui, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis valdybos pirmininke, pirmiausia tokia pastaba. Kadangi Lietuvos centrinis bankas veikia pagal Valiutų valdybos modelį, jis menkai gali veikti tokius makroekonominius rodiklius kaip kaina. Jūs sugaišote laiką. Nei mes naftos kainoms turime įtakos, nei monopoliniams efektams. Jeigu kas nors turi įtaką, tai Vyriausybė. 
Mano klausimas susideda iš dviejų dalių.
Pirma. Aš noriu paklausti, ne kiek N. Cooperis mums kainavo (čia irgi įdomus dalykas, nes gali būti susijęs su pinigų plovimu), o kiek apskritai kainavo ta operacija, turint galvoje skirtumą tarp sumažėjusio turto ir įsipareigojimų? Mes girdime – 4 mlrd., gal daugiau. Norisi oficialaus skaičiaus, kiek buvo pasiskolinta mokesčių mokėtojų vardu siekiant šiuos du liepsnos žydinius mūsų finansų srityje užgesinti. 
Antra dalis yra dėl mokesčių. Aš suprantu, gerbiamasis pirmininke, kad tai yra Finansų ministerijos dalykas, bet kai girdi, kad du pagrindiniai bankai, gavę pelno maždaug apie 1 mlrd. Lt, sumokėto 3 tūkst. Lt pelno mokesčio… Tai gal, sakysim, finansų ministras, dar jaunas, nepatyręs, gal jūs galėjote pasakyti, pasufleruoti, mes visi gyvename šioje valstybėje ir esame atsakingi už nacionalinį interesą. Kaip taip galėjo atsitikti? Du klausimai. Ne N.Cooperis, o apskritai kiek mes skolinome šiems dviem laužams užgesinti. 
V. VASILIAUSKAS. Dėkoju, profesoriau, už klausimus. Šioks toks komentaras apie pagrindinį tikslą. Aš visiškai su jumis sutinku, taip, esant Valiutų valdybos modeliui centrinio banko įtaka paveikti kainas yra minimali. Čia yra faktas. Bet įstatymo aš esu įpareigotas tą padaryti, aš tą ir darau. 
Kalbant apie bankų mokesčius, tai mes rytoj turėsime galimybę Biudžeto ir finansų komitete klausymų metu pakalbėti apie bankų mokamus mokesčius. Paprasčiausias paaiškinimas arba greitas paaiškinimas, nes rytoj tikrai turėsime detalią diskusiją. Bankai patyrė maždaug 3,5 mlrd. Lt nuostolių. Kadangi nuostoliai yra perkeliami, tai dėl to pernai ir šiemet bus sumokėtos tokios mažos pelno mokesčio sumos. Taip galiu greitai atsakyti dėl mokesčių. 
Dabar kalbant dėl konkrečių skaičių, kiek viešiesiems finansams kainavo „Snoro“ ir Ūkio banko problemos, tai tikslių skaičių, kiek valstybė skolinosi, aš tikrai jums įvardyti negalėčiau, nes, matot, kartu buvo skolinamasi ir kitoms reikmėms, bet skaičius paprastas. Sakykim, „Snoro“ banko atveju, kiek aš pamenu, buvo paskolinta Indėlių draudimo fondui, atrodo, per 3 mlrd. Lt. Kalbant apie transakciją, arba Ūkio banko padalijimą ir jo gerosios dalies transakciją į veikiantį banką – tai 800 mln. Lt. Bet vėlgi tai yra piniginių srautų klausimas, nes, realizavus turtą, didžioji dalis, tai vėlgi ne kartą mano minėta, atrodo, trečią kartą, yra susijusi su kreditorių eilės klausimu, tos piniginės lėšos grįš į Indėlių draudimo fondą.
PIRMININKAS. Jūsų klausia V. A. Matulevičius.
V. A. MATULEVIČIUS (DKF). Gerbiamasis banko pirmininke, ar jūs nesutiktumėte, kad Lietuvos banko veiklai galbūt trūksta skaidrumo? Čia jau tie paminėti garsieji likvidatorių ir laikinųjų administratorių samdymai be konkurso, remiantis kažkokiais asmeniniais ryšiais, pažintimis ar bendru mokslu universitetuose, pagaliau tie milžiniški honorarai, kurių, neaišku, koks yra efektas. 
Bet yra ir kita pusė. Sakykim, likviduojant Ūkio banką, jo geroji dalis buvo perduota Šiaulių bankui. Man būtų labai įdomu išgirsti, juk perduodamas turtas. Kuo remiantis tai daroma, jeigu neskelbiamas konkursas? Kodėl, pavyzdžiui, pasirenkamas būtent Šiaulių bankas? Aš nieko prieš jį neturiu. Nacionalinio kapitalo bankas, galbūt reikėtų džiaugtis, bet ar čia nėra landa korupcijai? 
V. VASILIAUSKAS. Dėkui už klausimą.
V. A. MATULEVIČIUS (DKF). Ir dar viena tokia pusė, kad geroji dalis – privačiam ūkio subjektui, o blogoji – valstybei. Kur čia logika?
V. VASILIAUSKAS. Dėkoju už klausimą. Gal nuo pabaigos ir pradėsiu. Iš tikrųjų logika paprasta. Padalini banką į gerąją ir blogąją dalį, perduodi, pabrėžiu, pirmiausia perduodi įsipareigojimus, t. y. ką valstybė šiaip yra prisiėmusi pagal Indėlių draudimo fondą drausti ir dengti, jeigu įvyktų draudiminis įvykis. Šiuo atveju buvo perduota 2,7 mlrd. Lt indėlinių įsipareigojimų. Turto, kurį preliminariai įvertino turto vertintojai, suma buvo maždaug 1,9 mlrd. Lt, na, ir atitinkamai, kad neatsirastų skylės kapitale, Indėlių draudimo fondas prisidėjo 800 mln. Lt. Jis paskui atsistos, be abejo, į kreditorių eilę. 
Blogojo banko, t. y. likusio Ūkio banko, dabar yra bankroto procesas, ir, kaip sakiau, Indėlių draudimo fondas atsistoja ten į kreditorių eilę. 
Dabar kalbant apie konkursą. Prieš pradedant derybas su Šiaulių banku, buvo apklausti ir kiti bankai. Konkrečiai buvo susitikimas centriniame banke su visais rinkoje veikiančiais bankais, t. y. jie buvo pakviesti, dalis atėjo, dalis neatėjo į tą susitikimą. Jų buvo paprašyta pareikšti savo susidomėjimą ar nesusidomėjimą. Visi, kurie dalyvavo tame susitikime, kadangi procesas greitas, norėjo išsamaus teisinio ir finansinio audito, tai truktų 3 mėn., jie atsisakė dalyvauti. Supraskite, tokių bankų padalijimo atveju arba tokių problemų sprendimo atveju laikas yra labai brangus. Tos procedūros yra užfiksuotos Bankų įstatyme, Indėlių draudimo įstatyme, kaip tai daroma, ir mes tą darėme. 
Noriu pabrėžti, kad šitas mechanizmas nebuvo sukurtas Ūkio bankui, jisai buvo priimtas iš karto po „Snoro“ moratoriumo, nes, mūsų pirminiais skaičiavimais, ir „Snorą“ buvo galima bandyti dalinti, bet, deja, pasirodė, kad ten yra daugiau bėdos arba daugiau to užkrėsto turto, negu sveiko turto.
Dabar dėl korupcinių elementų. Aš tikrai nenorėčiau daug komentuoti šioje vietoje, bet, mano galva, kompetentinga institucija, Vyriausioji tarnybinės etikos komisija, atsakė į tuos klausimus. Aš dar kartą galiu viešai paneigti apie savo kažkokius ypatingus ryšius su bet kuriais bankroto administratoriais, bet kuriais laikinaisiais administratoriais arba jų komandos nariais. Iš tiesų aš neteikiu, neteikiau ir neteiksiu jokių preferencijų niekam, išskyrus profesionalumą, kainos ir kokybės santykį. 
PIRMININKAS. Jūsų nori paklausti R. Kupčinskas.
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, aš norėčiau paklausti dėl indėlininkų, kurie bankrutavo „Snoro“ banke, savo indėlius perkvalifikavo, aišku, tai, be jokios abejonės, iniciatyva banko darbuotojų, kurie viliojo, aišku, klaidino ir paskui apgavo, indėlius pakeitė į sertifikatus. Dabar, kaip jūs minėjote, vyko teismo procesai. Teismo sprendimu jie įgavo teisę, kad būtų kompensuojami tie indėliai numatyta suma. Kiek žinau, tai turėtų turėti precedento teisę. Ar dabar kiekvienas indėlininkas, kuris perkvalifikavo savo indėlį į sertifikatą, turės kelti teisme bylą ir atitinkamai mokėti advokatams, ir visa kita, ar bus galima kažkokiu kitokiu, teisiniu būdu kompensuoti prarastus indėlius? Ačiū.
V. VASILIAUSKAS. Ačiū už klausimą. Iš tiesų vienintelis kelias – teisminis kelias. Be jokios abejonės, susiformavus tokiems precedentams, jisai gerokai sutrumpėja. Kalbant apie kai kuriuos man žinomus atvejus, kai sertifikatai buvo perkvalifikuoti į indėlius, kai kuriais atvejais apskritai advokatai tose bylose nedalyvavo, kitaip sakant, patys žmonės ir teismas įvykdė grynai tokį socialinį teisingumą. 
Matot, kiekvienas atvejis, manau, yra iš tikrųjų individualus, ir teismas, priimdamas vieną ar kitą sprendimą, vertina aplinkybių visumą. Aš, kaip teisininkas, galiu pasakyti, kad taip, precedentas, matyt, palengvintų sprendimą. Bet mes nesame precedentinės teisės valstybė. Kaip šaltinis, taip, precedentas yra svarbus, bet juo naudojamasi kiekvienos konkrečios bylos atveju.
PIRMININKAS. Paskutinis klausia B. Pauža. 
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis valdybos pirmininke, jūs, žinoma, kalbėdamas apie „Snorą“ pasakėte, kad daug nekaltybės sau prisiimate. Tačiau aš noriu pasakyti, kad nė vienas administratorius be Lietuvos banko į Lietuvą neatėjo ir be buvusios Vyriausybės pritarimo. Tai, man atrodo, dabar viską permesti, visą atsakomybę Kreditorių komitetui būtų visiškai neteisinga, jūs turėtumėte jausti didelę atsakomybę tuo klausimu. Tačiau mano klausimas yra kitas. 
Praeitais metais du pagrindiniai užsienio bankai mums sumokėjo pelno mokesčio 3 tūkst. Lt. O iš Lietuvos žmonių surinko 730 mln. už įvairias paslaugas. O jūs pirmiausia kalbėdamas čia paminėjote, atsakydamas į klausimą, kad jie turėjo tiek ir tiek nuostolių. Man atrodo, jūs, kaip pagrindinis Lietuvos finansų prievaizdas, turėtumėte rūpintis Lietuvos žmonėmis, o ne tai, kas kiek turėjo nuostolių. Jūs žadėjote mūsų frakcijoje atėjęs, kad bus piginamos aptarnavimo išlaidos, kortelių aptarnavimas ir t. t. Tačiau nieko neįvyko ir dabar tokia situacija. Koks jūsų požiūris vis dėlto į šitų bankų pelną, kurį jie gauna iš mūsų Lietuvos žmonių? Ačiū. 
V. VASILIAUSKAS. Dėkui už keletą klausimų. Aš tiesiog, ką esu minėjęs, siūlyčiau, gal net ir prašyčiau jūsų prisijungti rytoj prie klausymų Biudžeto ir finansų komitete, kur tikrai galėsime labai išsamiai padiskutuoti. Tai aš tikrai nenoriu advokatauti ir niekada neadvokatavau bankams. Aš tiesiog konstatuoju faktus, kad 2009–2010 m. bankų sektorius, taip pat ir du jūsų paminėti bankai, dėl nuvertėjusių paskolų, dėl nuvertėjusio turto, kaip užtikrinimo priemonės, patyrė daugiau kaip 3 mlrd. nuostolių, kaip finansinis rezultatas. Ir pagal mūsų mokesčių įstatymus tas patirtas finansinis nuostolis, kuris paskui virsta į mokestinį nuostolį, yra perkeliamas į kitus metus ir sumuojamas jau su kitų metų finansiniu ir mokestiniu rezultatu, todėl bankai, nepaisant to, kad jie uždirbo, kaip jūs minite, 700 mln. Lt pelno kaip tokio, jie dar nekompensavo tų savo patirtų nuostolių. Tai apie tai ir kalba. Deja, tokios yra finansinės apskaitos taisyklės, tarptautiniai finansiniai standartai ir mokestinė praktika. Jeigu mes norime spręsti klausimą „iš esmės“, tai gal tada priimkime įstatymą, kad negalima perkelti nuostolių mokestiniais tikslais. Tikrai sužibėsime ta prasme, būsime rodomi kaip pavyzdys. 
PIRMININKAS. Dėkojame banko valdybos pirmininkui. Atsakėte į klausimus pagal skirtą laiką. 

14.13 val.
Seimo protokolinio nutarimo „Dėl Kęstučio Vilkausko peticijos „Dėl Lietuvos Respublikos bausmių vykdymo kodekso 157 ir 158 straipsnių papildymo“ priėmimas

Darbotvarkėje dar turime likusių rezervinių klausimų, tai yra rezervinis 7 klausimas – Seimo protokolinio nutarimo „Dėl Kęstučio Vilkausko peticijos „Dėl Bausmių vykdymo kodekso 157 ir 158 straipsnių papildymo“ projektas. Pranešėjas – P. Čimbaras, Peticijų komisijos pirmininkas. 
P. ČIMBARAS (DPF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji kolegos, vadovaudamasis Peticijų įstatymo ir Seimo Peticijų komisijos nuostatais, teikiu išvadą dėl K. Vilkausko peticijos. Pirmiausia norėčiau pateikti komisijos išvadą dėl K. Vilkausko peticijos „Dėl Bausmių vykdymo kodekso 157 ir 158 straipsnių papildymo“. Ją komisija išnagrinėjo gegužės 15 d. ir priėmė sprendimą atmesti ja pateiktus pasiūlymus. 
Pirmas pasiūlymas yra toks: papildyti Bausmių vykdymo kodekso 157 straipsnio 2 dalį nauju 5 punktu, kuris nustatytų lygtinį paleidimą iš pataisos įstaigų asmenų, kurie atliko tris ketvirtadalius paskirtos laisvės atėmimo bausmės, bet yra padarę nesunkų nusikaltimą areštinėse, pataisos įstaigose ir kardomojo kalinimo vietose, ir kuriems už padarytą tyčinį nusikaltimą buvo paskirta bausmė – piniginė bauda. Pareiškėjas taip pat siūlo papildyti kodekso 158 straipsnio 4 punktą ir jį išdėstyti taip: „Asmenys, nuteisti už tyčinius nusikaltimus, padarytus areštinėse, pataisos įstaigose ir kardomojo kalinimo vietose, išskyrus tuos asmenis, kurie buvo nuteisti padarę sunkų nusikaltimą areštinėse, pataisos įstaigose ir kardomojo kalinimo vietose, ir kuriems už padarytą tyčinį nusikaltimą buvo paskirta bausmė – piniginė bauda be realios laisvės atėmimo bausmės.“ 
Komisija nusprendė atmesti peticijoje pateiktus pasiūlymus dėl šių motyvų. Kodekso teisinis reguliavimas, nustatantis skirtingą nuteistiesiems suteikiamų teisių ir pareigų apimtį, bausmės atlikimo tvarką, taip pat ir lygtinio paleidimo iš pataisos įstaigos sąlygas, yra grindžiamas kodekso 9 straipsnyje įtvirtintu teisingumo, progresyvaus bausmių atlikimo principu, pagal kurį nuteistojo teisinė padėtis tiesiogiai priklauso nuo to, kaip nuteistasis elgiasi bausmės atlikimo metu ar vykdo nustatytus draudimus ir pareigas, koks yra jo požiūris į darbą bei mokymąsi, kaip jis reaguoja į psichologinį poveikį ir socialinės reabilitacijos priemones. Atsižvelgiant į tai, nuteistojo teisinė padėtis švelninama suteikiant papildomas teises, atsisakant tam tikrų apribojimų arba griežtinama, atimant tam tikras teises, nustatant papildomas pareigas, taip pat netaikant jiems lygtinio paleidimo iš pataisos įstaigos. Pareiškėjas, siūlydamas taikyti lygtinį paleidimą iš pataisos įstaigų asmenims, kurie padarė vieną iš sunkesnių teisės pažeidimų, tyčinį nusikaltimą, tai yra asmenys, suvokę pavojingą nusikalstamos veikos pobūdį ir norėję taip veikti areštinėje, pataisos įstaigose ar kardomojo kalinimo vietoje, visiškai neatsižvelgia į kodekso 9 straipsnyje įtvirtintą bausmių vykdymo principą. 
Antra. Sprendžiant klausimą dėl lygtinio paleidimo iš pataisos įstaigos, vieni iš vertinimo kriterijų yra nuteistojo nusikalstamo elgesio rizika bei elgesys bausmės atlikimo metu. Jeigu asmuo arešto ar laisvės atėmimo bausmės atlikimo metu padaro tyčinį nusikaltimą, padidėja jo rizika, kad, išėjęs iš pataisos įstaigos, asmuo darys nusikalstamas veikas. Kartu tai parodo jo negatyvų požiūrį į socialinės reabilitacijos vykdymą laisvės atėmimo vietoje. 
Trečia. Kodekso 158 straipsnyje imperatyviai įtvirtinta, kad tokie asmenys lygtinai iš pataisos įstaigų nepaleidžiami. Už kokias veikas jie yra nepaleidžiami, yra išdėstyta išvadoje, kuri yra jums išdalinta. Aš to nevardinsiu. 
Šiomis nuostatomis siekiama bendrosios nusikaltimų prevencijos, ypač jų recidyvą informuojant, įspėjant, bauginant asmenis, taip pat ir nuteistuosius, kad jie nedarytų nusikalstamos veikos. Jeigu būtų pritarta pareiškėjo pasiūlymui dėl kodekso 157 ir 158 straipsnių pakeitimo, ši prevencinė reikšmė mažėtų. Tai neskatintų nuteistųjų bausmės atlikimo metu dorai elgtis, laikytis nustatytų pareigų ir draudimų, stropiai dirbti ir mokytis, dalyvauti socialinėje reabilitacijoje ir nedaryti nusikalstamų veikų. Komisija taip pat mano, kad teisės aktuose reikėtų vengti privilegijų suteikimo itin siauroms nuteistųjų grupėms. Pareiškėjas siūlo numatyti išimtį dėl lygtinio paleidimo iš pataisos įstaigų tik nuteistiesiems, padariusiems nesunkų nusikaltimą areštinėje, pataisos įstaigoje ir kardomojo kalinimo vietoje ir kuriems už padarytą tyčinį nusikaltimą buvo paskirta bausmė – piniginė bauda. Manytina, kad tokiu būdu nepagrįstai būtų diskriminuojami kiti nuteistieji, kuriems už padarytus tyčinius nusikaltimus lygtinis paleidimas iš pataisos įstaigų būtų netaikomas. 
Atsižvelgus į visa tai, prašau pritarti komisijos išvadai ir priimti Seimo protokolinį nutarimą atmesti peticija pateiktą pasiūlymą pakeisti minėtą kodeksą taip, kaip siūlo pareiškėjas. 
PIRMININKAS. Dėkoju. Kadangi už ir prieš kalbėti neužsirašė, ar galime bendru sutarimu pritarti Peticijų komisijos išvadai atmesti? Balsuojame. Prašom. Balsuojame dėl Peticijų komisijos siūlomo protokolinio nutarimo „Dėl Kęstučio Vilkausko peticijos „Dėl Bausmių vykdymo kodekso 157 ir 158 straipsnių papildymo“ projekto. Kas pritariate Peticijų komisijos išvadai, balsuojate už. 
Balsavo 50 Seimo narių: už – 43, prieš – 1, susilaikė 6. Pritarta Peticijų komisijos siūlymui atmesti. 

14.19 val.
Seimo protokolinio nutarimo „Dėl Kęstučio Vilkausko peticijos „Dėl Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 250 straipsnio papildymo“ priėmimas

Kitas rezervinis 8 klausimas – Seimo protokolinio nutarimo „Dėl Kęstučio Vilkausko peticijos „Dėl Baudžiamojo kodekso 250 straipsnio papildymo“ projektas. Pranešėjas – P. Čimbaras. Prašom. 
P. ČIMBARAS (DPF). Antroji komisijos išvada dėl K. Vilkausko peticijos „Dėl Baudžiamojo kodekso 250 straipsnio papildymo“. Ją komisija išnagrinėjo taip pat gegužės 15 d. ir priėmė sprendimą atmesti joje pateiktą pasiūlymą papildyti Baudžiamojo kodekso 250 straipsnį tokia 8 dalimi. Toks sprendimas buvo priimtas dėl šių motyvų.
Pirmas. Peticijoje pateiktas pasiūlymas nėra pagrįstas. Pareiškėjas pateikia bendro pobūdžio pastabas, kurios neatskleidžia, kokiems uždaviniams spręsti reikalingos peticijoje nurodytos baudžiamojo įstatymo pataisos, taip pat kokios pavojingos veikos nėra uždraustos šiuo metu galiojančiomis Baudžiamojo kodekso normomis. 
Antra. Baudžiamajame įstatyme įstatymo leidėjas turi tiksliai ir aiškiai įvardyti nusikaltimų sudėties požymius, kad baudžiamojon atsakomybėn būtų traukiama tik už tas veikas, kuriomis iš tikrųjų daroma žala asmens, visuomenės, valstybės interesams. Tačiau peticijoje pateiktas pasiūlymas neatitinka šių reikalavimų, kadangi siūlomoje baudžiamojo įstatymo nuostatoje vartojamos neapibrėžtos, neaiškios sąvokos: tas, kas kėlė grėsmę ir pavojų, kariniai veiksmai, tikslas spręsti konkrečius politinio ir nacionalinio pobūdžio klausimus, prievarta ar teroro aktai. Tokiu būdu kiltų grėsmė, kad baudžiamojon atsakomybėn būtų traukiami asmenys, kurie nesuvokia, kad daro baudžiamuoju įstatymu uždraustas veikas dėl jo nuostatų nekonkretumo, kad baudžiamasis įstatymas gali būti taikomas pasirinktinai prieš konkrečius asmenis ar jų grupes, pasinaudojant baudžiamojo įstatymo nuostatų neapibrėžtumu ir lankstumu. 
Trečia. Šiuo metu Seime yra svarstomas Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 7, 25, 250 ir 2051 straipsnių pakeitimo, 60 straipsnio papildymo bei kodekso papildymo 60 straipsnio 1 dalies, 249 straipsnio 1 dalies, 250 straipsnio 3 dalies ir 250 straipsnio 5 dalies… įstatymo projektas, kuriame yra sprendžiamos peticijoje išdėstytos problemos. 
Atsižvelgiant į visa tai prašau pritarti komisijos išvadai ir priimti Seimo protokolinį nutarimą atmesti peticijoje pateiktą pasiūlymą pakeisti minėtą Baudžiamąjį kodeksą taip, kaip siūlo pareiškėjas.
PIRMININKAS. Kalbėti norinčių už, prieš nėra. Ar galime bendru sutarimu pritarti? Galime. Ačiū. Pritarta protokoliniam nutarimui bendru sutarimu. 

14.22 val.
Seimo protokolinio nutarimo „Dėl Kęstučio Vilkausko peticijos „Dėl Lietuvos Respublikos tabako kontrolės įstatymo 8 straipsnio 5 ir 6 dalių papildymo“ priėmimas

Paskutinysis Peticijų komisijos pirmininko klausimas, tai yra rezervinis 9 klausimas – Seimo protokolinio nutarimo „Dėl Kęstučio Vilkausko peticijos „Dėl Tabako kontrolės įstatymo 8 straipsnio 5 ir 6 dalių papildymo“ projektas. Prašom. 
P. ČIMBARAS (DPF). Trečioji komisijos išvada yra „Dėl Kęstučio Vilkausko peticijos „Dėl Tabako kontrolės įstatymo 8 straipsnio 5 ir 6 dalių papildymo“. Ją komisija išnagrinėjo taip pat gegužės 15 d., priėmė sprendimą atmesti joje pateiktą pasiūlymą papildyti Tabako kontrolės įstatymo 8 straipsnio 5 ir 6 dalis žodžiais „bei pateikti įspėjamuosius atvaizdus su padariniais, kurie susiję su rūkymo žala žmogaus organizmui“. 
Komisija nusprendė atmesti peticijoje pateiktą pasiūlymą, nes dabar keisti Tabako kontrolės įstatymo 8 straipsnį (taip siūlo pareiškėjas) yra netikslinga, nes nustatyti reikalavimai tabako gaminių pakuotėms bus keičiami priėmus Europos Komisijos pateiktą pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, kuris šiuo metu yra intensyviai svarstomas Europos Sąjungos Tarybos visuomenės sveikatos darbo grupėje ir kuris turėtų būti priimtas iki 2014 metų. 
Atsižvelgiant į visa tai prašau pritarti komisijos išvadai ir priimti Seimo protokolinį nutarimą atmesti peticijoje pateiktą pasiūlymą pakeisti Tabako kontrolės įstatymo 8 straipsnį taip, kaip siūlo pareiškėjas.
PIRMININKAS. Užsirašiusių už, prieš kalbėti nėra. Ar galime šiam protokoliniam nutarimui pritarti bendru sutarimu? Dėkojame. 
Dar turėtume išspręsti keletą procedūrinių klausimų. Pirmiausia dėl Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 20 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projekto mes turėtume patvirtinti Aplinkos apsaugos komitetą kaip pagrindinį. Kadangi to nebuvo padaryta anksčiau, ar galime bendru sutarimu tam pritarti? Galima. Bendru sutarimu pritarta. 
Taip pat yra dar vienas procedūrinis klausimas. Šiandien buvo du įstatymo projektai – Audito įstatymo 21, 22 ir 60 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-3407 ir Audito įstatymo 36 ir 43 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-4775(2). Ar galėtume juos sujungti, kad Dokumentų skyrius sujungtų kaip vieną dokumentą? Bendru sutarimu galima pritarti. Ačiū. 
Pareiškimą yra užsirašęs skaityti A. V. Patackas. Kviečiame jį į tribūną. O kol ateis, dėl vedimo tvarkos prašom per šoninį mikrofoną A. Matulą.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, Kraujo centras pritrūko kraujo ir šiandien vykdoma akcija medicinos punkte, imamas kraujas, bet iki šiol tik 16 žmonių iš viso parlamento, iš kanceliarijos ir Seimo narių, davė kraują. Todėl labai prašo, kas galite, kas esate šiuo metu sveikas, užeiti po posėdžio į medicinos punktą ir duoti kraujo. Taip jūs savo kilniu veiksmu padėsite išsaugoti tam tikrų žmonių gyvybę. Ačiū. 
PIRMININKAS. Ačiū. Dabar pareiškimą – A. V. Patackas. Kviečiame į tribūną. 
Seimo narių pareiškimai. 

14.25 val.
Seimo narių pareiškimai

A. V. PATACKAS (DKF). Labai trumpai. Noriu tuo klausimu, kuriuo šiandien buvo karštai diskutuojama dėl negimusios gyvybės apsaugos, padėkoti Lietuvos lenkams, kurie šitomis savo pastangomis pasirodė esą verti savo tėvynainio Jono Pauliaus II palikimo ir jo idėjų tęstinumo. (Balsai salėje) 
Dar noriu padėkoti pranešėjui, kuris trumpai, vyriškai ir kvalifikuotai, nors buvo šaipomasi, kad jis nėra tų dalykų specialistas, išdėstė esmę. Ir baigdamas norėčiau pasiūlyti, kad užuot smulkiai pešęsi dėl antraeilių dalykų su Lietuvos lenkais susivienytume dėl daug svarbesnių dalykų, tokių kaip žmogaus prigimties apsauga. Siūlau vienyti jėgas visų šviesių Seimo žmonių, nepaisant jų tautybės, prieš tamsuolišką, buką ir aklą sekimą (…) Europos Sąjungos jėgomis, kurios įkyriai ir agresyviai stengiasi iškreipti žmogaus prigimtį. Ačiū už dėmesį.
PIRMININKAS. Dėkojame. Daugiau užsirašiusių Seimo narių skaityti pareiškimus nėra, todėl registruojamės. 
Užsiregistravo 47 Seimo nariai. Skelbiu 2013 m. gegužės 28 d., antradienio, plenarinį posėdį baigtą.
