LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
II (PAVASARIO) SESIJOS
RYTINIO POSĖDŽIO NR. 60
STENOGRAMA

2013 m. birželio 11 d.

Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininkas V. GEDVILAS
ir Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas V. GAPŠYS

PIRMININKAS (V. GEDVILAS). Labas rytas, gerbiamieji kolegos! Prašome užimti savo darbo vietas. Pradedame Lietuvos Respublikos Seimo 2013 m. birželio 11 d. plenarinį posėdį. (Gongas)
Pirmasis darbotvarkės klausimas – Jos Ekscelencijos Lietuvos Respublikos Prezidentės D. Grybauskaitės metinis pranešimas.
M. STROLYS (Seimo posėdžių sekretoriato konsultantas). Jos Ekscelencija Lietuvos Respublikos Prezidentė.

10.01 val.
Respublikos Prezidentės D. Grybauskaitės metinis pranešimas

D. GRYBAUSKAITĖ. Labai malonu, labas rytas visiems. Gražus rytas, graži vasara ir visai neblogai toje Lietuvoje, netgi kai kas moka ir angliškai, ir lietuviškai. Tai yra gerai. (Plojimai) Todėl norėčiau visus Lietuvos žmones pasveikinti su ateinančiu atsakomybės laikotarpiu ir su tuo, ką sugebėjome padaryti per šiuos metus.
Taigi, mielieji Lietuvos žmonės, gerbiamieji Seimo nariai, svečiai! Dar visai neseniai, tik prieš dvidešimt penkerius metus, iš pogrindžio visi išlaisvinome Vytį, Gedimino stulpus, trispalvę ir „Tautinę giesmę“, o lietuvių kalbą įteisinome kaip valstybinę.
Atgavome savo valstybės simbolius ir, kaip sakoma, per vieną naktį iš liaudies tapome tauta.
Lietuvos Sąjūdžio išbudintas tautos apsisprendimas patiems kurti savo valstybę ir daugiau niekada neleisti Lietuvoje tvarkytis svetimiesiems šiandien mums leidžia džiaugtis laisve ir tuo, ką sugebėjo pasiekti mūsų labai jauna valstybė. Todėl kviečiu visus atviro pokalbio apie Lietuvos vietą pasaulyje ir padėtį mūsų šalyje.
Ketvirtis amžiaus paženklintas įvykių, rodančių, kad sugebame tvarkytis su mums tenkančiais iššūkiais, tampame vis savarankiškesni ir atsakingesni už savo tėvynę.
Lietuva labai pasikeitė ir sustiprėjo. Žmonės jau pajuto, ką reiškia gyventi kitaip, būti europiečiais, spręsti patiems. Suprasdami atsakomybę už savo kraštą, telkiamės ir neatpažįstamai keičiame savo Lietuvą.
Po daugybės mums tekusių išbandymų mus vėl lydi sėkmė. Šiemet Lietuvos vardas ne kartą skambėjo tarp Europos geriausiųjų – ekonomikos, sporto, inovacijų, investicijų ir kitose srityse. Europa ir pasaulis įvertino mūsų žmonių pastangas.
Mažutė Lietuva virsta neeilinių gebėjimų šalimi.
Praėję metai buvo pažymėti auksinių akimirkų. Mūsų nepriklausomybės vaikai žengė ant aukščiausių pakylos laiptelių, įtvirtindami Lietuvą sporto, mokslo ir technologijų pasaulių žemėlapiuose. Džiaugiamės už juos ir už save.
Pristatėme Lietuvą pasauliui ir atradome jos daugiau savyje.
Sėkmė mus lydėjo ten, kur neabejodami ėmėmės atsakomybės ir ryžtingų veiksmų, suprasdami, kad niekas kitas, tik mes patys, galime tai padaryti.
Visose srityse jau užaugo talentingų ir pilietiškų kūrėjų karta. Turime įžvalgių ekonomistų, atsakingų verslininkų ir politikų, inovatyvių mokslininkų ir ūkininkų, pilietiškų žurnalistų ir mokytojų. Tikrai yra kam kurti skaidrią, saugią ir modernią valstybę.
Todėl būtent šiandien ir noriu pakviesti mus visus tapti tikrais savo valstybės šeimininkais.
Geopolitiniai procesai labai smarkiai keičia pasaulį. Bandymai mus sumenkinti, sustabdyti, suklaidinti, papirkti, padaryti priklausomus, nuspręsti už mus nesibaigs. Dėl geografinės padėties ir dydžio buvome ir esame Rytų ir Vakarų interesų zonoje, todėl už galimybę patiems kurti savo valstybę turime kovoti nuolat.
Kiekvienai kartai tenka savi išbandymai.
Turime nepasiduoti įtakoms ir neparsiduoti, išlikti laisvi, o kritinėmis situacijomis rasti būdus ir būtinus sprendimus pasipriešinti ir ginti savo valstybės interesus. Turime būti stiprūs viduje, kad galėtume atsilaikyti prieš išorės grėsmes, kurios vis modernėja.
Kiekvieno mūsų pasirinkimai gali būti lemtingi.
Po mėnesio pirmą kartą pirmininkausime Europos Sąjungos Tarybai. Mums visiems reikės ieškoti ne tik Lietuvai, o jau dvidešimt aštuonioms Europos Sąjungos šalims geriausių sprendimų.
Ši pareiga mums tenka sudėtingu laikotarpiu – Europai išgyvenant istorinius išbandymus. Pirmininkavimas pareikalaus sumanaus veiksmų koordinavimo ir tarpininkavimo ieškant geriausių išeičių globaliems iššūkiams atremti. Uždelsus ar laiku nepriėmus būtinų sprendimų, pasekmes gali pajusti visos Europos Sąjungos šalys, o tai yra 500 mln. Europos piliečių.
Lietuva šiandien pasitiki ir tarptautinės rinkos, ir tarptautinės institucijos. Mūsų ekonomikai prognozuojamas vienas didžiausių augimų Europos Sąjungoje.
Per du dešimtmečius atlaikėme ne vieną ekonominį šoką. Patys savo galva, be išankstinių receptų, laiku ėmėmės reikiamų priemonių, įveikėme sunkmetį ir tapome finansinės atsakomybės pavyzdžiu Europai. Taip pat Lietuva turi vieną geriausių valstybės skolos rodiklių – esame mažiausiai prasiskolinusių Europos Sąjungos valstybių šešetuke.
Lietuvos žmonės gali daug. Tačiau mūsų pažangos stabdžiu tampa riboti valdžios gebėjimai. Turi rastis greiti neatidėliotinos svarbos klausimų sprendimai, o politinės valios stoka, sudėtingas sprendimų priėmimo mechanizmas, negebėjimas operatyviai reaguoti, laiko gaišimas darbo grupėse gali būti labai nuostolingi ir net pragaištingi valstybei.
Šiandieniniame pasaulyje laimi ne didesnis, o greitesnis ir sumanesnis. Būti įžvalgiems ir veržliems yra vienintelis mūsų šansas.
Nuo šios Vyriausybės priesaikos praėjo jau beveik šeši mėnesiai. Po ilgo pasirengimo dirbti jau pats laikas pradėti dirbti, nes tik nuoseklūs veiksmai ekonomikos augimo prognozes gali paversti realia nauda kiekvienam Lietuvos žmogui. Jeigu norime geriau gyventi, turime dirbti greičiau ir daugiau.
Šiandien didžiausius stebuklus daro asmeninė Lietuvos žmonių iniciatyva. Per metus šalyje įsteigta beveik 15 tūkst. naujų įmonių. Jų sparčiai daugėja ne tik didmiesčiuose, bet ir mažesniuose miesteliuose. Savarankiškai dirbančių žmonių skaičius šalyje pasiekė net 125 tūkst.
LOGIN’o karta kas savaitę įkuria naują, į globalias rinkas orientuotą vadinamąjį informacinių technologijų startuolį.
Vis daugiau emigrantų pradeda kurtis tėvynėje – per 2012 m. į Lietuvą jau sugrįžo net 17 tūkst. žmonių. Ėmė mažėti ir išvažiuojančiųjų skaičius.
Mūsų ekonomikos, pramonės ir žemės ūkio konkurencingumą lems informacinių technologijų plėtra, todėl būtina investuoti į žmonių gebėjimus. Mes neturime gausių gamtos išteklių, bet didžiuojamės išsilavinusia visuomene, aukštos kvalifikacijos specialistais, kurie reikalingi inovacijomis ir originaliais sprendimais bei žiniomis grįstiems verslams plėtoti.
Kas penktas šalies gyventojas turi aukštąjį išsilavinimą, daugiau nei 78 % moka vieną ar daugiau užsienio kalbų. Būtent tokie žmonės ir tokia darbo jėga šiandien yra progreso garantas.
Šiemet Lietuva Europos Sąjungos inovacijų švieslentėje – vienintelė pripažinta padariusi pažangą. Pirmą kartą iš vadinamųjų „kuklių novatorių“ grupės persikėlėme į „vidutinių novatorių“ grupę. Lietuvos pažanga inovacijų diegimo srityje įvertinta kaip viena didžiausių Europos bendrijoje. Aukštųjų technologijų įmonės sulaukė ir daugiausia investicijų.
Per 2012-uosius užsienio investuotojai paskelbė planus įgyvendinti net 34 plyno lauko investicijas Lietuvoje. Projektai, kurie sukurs kone pustrečio tūkstančio darbo vietų, rodo išaugusį pasitikėjimą Lietuvos verslo aplinka. Lietuvą vis dažniau renkasi skandinaviškasis verslas, atnešantis su savimi skaidrios veiklos kultūrą, didesnius atlyginimus ir naujus socialinių problemų sprendimus.
Vien Švedijos verslininkų investicijos Lietuvoje jau pasiekė beveik 9 mlrd. Lt. Netrukus Vilniuje įkurtuves švęs ir pirmasis Baltijos šalyse pasaulinio prekybos tinklo IKEA centras. O prieš mėnesį duris atvėrė bendra moderni Lietuvos ir Suomijos termofikacinė elektrinė, kuri įnešė ne tik skaidrumo į atliekų tvarkymo sektorių, bet ir pigesnės šilumos klaipėdiečiams.
Sąžiningas darbas ir sąžininga konkurencija Lietuvoje vis labiau prigyja, ir tai yra labai gerai.
O mūsų rinka ir finansine sistema pasitikima. Pašalinę uždelsto veikimo grėsmes iš bankų sektoriaus, įrodėme, kad mes sudėtingiausius klausimus galime spręsti civilizuotai ir su mažiausiomis pasekmėmis. Mūsų patirtis įtraukiama į europinių renginių, kuriuose ieškoma būdų, kaip veiksmingai spręsti bankų pertvarkymo problemas, darbotvarkes. O indėlių sumos šalies bankuose kaip piliečių pasitikėjimo rodiklis pasiekė rekordines aukštumas – beveik 46 mlrd. Lt.
Ekonominė ir finansinė situacija šalyje šiandien stabili. Tai patvirtina ir tarptautinės institucijos bei pagerinti Lietuvos skolinimosi reitingai.
Vis dėlto lengvai dalijami populistiniai pažadai gali labai greitai padėtį pakeisti. Finansiniam stabilumui išlaikyti taip pat reikia ir šiandien atsakingų sprendimų. Norint sustiprinti mūsų pozicijas tapti konkurencingesniems ir patrauklesniems investuotojams, būtina nueiti finansine atsakomybe grįstą kelią iki galo. Finansinis populizmas bus galutinai apribotas, kai drausmės ir atsakomybės principas bus įtvirtintas konstituciniu lygmeniu.
 Tačiau, jeigu neįstengsime galutinai nusiplėšti energetinės priklausomybės pančių, ir toliau išliksime ekonomiškai pažeidžiami, nes būtent energetika yra pavojingiausias geopolitinis instrumentas, naudojamas mūsų ekonominei, socialinei ir net politinei nepriklausomybei sumenkinti.
Energetikos srityje galvoti savo galva pradėjome visai neseniai. Ir mums vis dar trūksta nepriklausomų kompetentingų specialistų. Tačiau net ir su ribotomis pajėgomis jau išjudinome istorines permainas, užsitikrindami energetinių šaltinių įvairovę: prisijungėme prie didžiausios Europoje elektros biržos „Nord Pool Spot“, pradėjo veikti biokuro birža, jau statomos „NordBalt“ ir „LitPol Link“ elektros jungtys, dujų tiekimas atskiriamas nuo perdavimo, vykdoma radikali dujų sektoriaus reforma, užbaigtas Elektrėnų devintasis blokas, pereiname prie didesnio vietinio kuro panaudojimo.
Reikia atsilaikyti dar bent dvejus metus. Galėsime atsikvėpti lengviau, kai 2015-aisiais jungtys su Švedija bus baigtos ir pasistatysime savo suskystintųjų dujų terminalą Klaipėdoje.
Tai nėra paprasta. Kol mes nesutardami ir neapsispręsdami blaškomės, kurdami jau septintą Nacionalinę energetikos strategiją, už mus sprendžia slapti „Rosatomo“ vizitai, paslaptingi „Gazpromo“ memorandumai ir pseudožaliųjų kuriami filmukai. Dedamos didelės pastangos norint sustabdyti viską, kas gali mus padaryti energetiškai savarankiškesnius. Įtaka daroma tiesiogiai per oficialius asmenis, per suinteresuotus verslininkus, žiniasklaidos priemones, tarpininkus.
Svetimi ekspertai sprendžia už mus, kuri atominė elektrinė geriausia Lietuvai – Visagino, Kaliningrado ar Astravo, iš kur mums pirkti dujas ir kas turi žvalgyti mūsų žemės gelmes. Dėl energetinio mūsų šalies neapibrėžtumo Lietuvą aplenkia ir didesnės, energetiniams resursams imlios užsienio investicijos. Blaškymasis ir sprendimų atidėliojimas gali mums kainuoti taip pat ir tarptautinį pasitikėjimą.
Vien ties ekonominės naudos formulėmis ir kainų skaičiuokle užstrigę politikai gali iš energetinio saugumo kelio išsukti valstybei pragaištingu vienadienės naudos takeliu. O tai reiškia, kad energetinis savarankiškumas ir laisvė gali tapti mainų objektu.
Kaip valdančiosios koalicijos politinių susitarimų įkaite jau tampa lietuvių kalba.
Kontroversiškas lietuvių kalbos egzaminas perauga ir į kitus šalį skaldančius reikalavimus, o tuo pat metu už Lietuvos sienų uždarinėjamos lietuviškos mokyklos. Šalies žmonėms turi būti labai suprantamai paaiškinta – kokia gali būti viso to kaina.
Gerbiamieji, valstybės institucijos savo veiklai viešinti kasmet išleidžia 60–70 mln. Lt, tačiau gauti objektyvią ir suprantamą informaciją šiandien žmogui tampa tikru iššūkiu. Patikimų faktų stoka ir klaidinančių pranešimų gausa, interesų grupių pinigų iškreipiamos žinios atima iš mūsų žmonių teisę rinktis ir spręsti patiems, farsu paverčia net tautos referendumą.
Požiūris į informacijos kokybę ir į informacinį saugumą turi keistis. Žmonės negali jaustis saugūs, nežinodami, kas vyksta valstybėje, kokie sprendimai ir kodėl priimami. Tik suprasdami tikruosius motyvus, jų reikšmę ir pasekmes, galime priimti Lietuvai geriausius, o ne kažkieno primestus sprendimus.
Po 130 metų Lietuvos žiniasklaidai vėl tenka Jono Basanavičiaus „Aušrininkų“ misija, o šalies mokytojams Meilės Lukšienės laikmečio iššūkiai – ugdyti pilietišką, savarankiškai mąstantį, gimtąją kalbą ir papročius, ir Tėvynės istoriją gerbiantį žmogų.
Suklaidinta ir supriešinta tauta lengviau manipuliuoti, nes ji nepastebi tyliųjų grėsmių. Tokioje terpėje greitai daugėja Lietuvą menkinančių ir tautos mąstymą keičiančių projektų. Į mūsų valstybės gyvenimą tyliai kelią skinasi svetimos mokymo programos, kurstoma tautinė nesantaika, gaivinama nostalgija sovietmečiui, perperkami mūsų menų ir teatrų festivaliai, sporto komandos, talentingi šalies studentai.
Kultūros ir švietimo svarbą stiprinant savo valstybės galias puikiai supranta mūsų nedraugai ir negaili tam nei žmonių, nei pinigų. Privalome tai suprasti ir mes. Nemokami koncertai nutildo lietuviškas dainas. O ten, kur nutyla mūsų dainos, gali greitai sumažėti ir Lietuvos.
Gerbiamieji, išlikti savarankiška valstybe geopolitinių interesų draskomame pasaulyje nėra paprasta. Išsaugoti valstybę per amžius mums padeda įgimtas laisvės troškimas, kovingumas, užsispyrimas, įžvalgumas ir tylioji rezistencija taip pat, kaip ir baltiškoji kantrybė.
Šiandien aplink Lietuvą vėl vyksta daugybė nenuspėjamų dalykų. Geopolitinė situacija lemia ir mūsų užsienio politikos kryptis. Todėl Lietuvos žmonių saugumui svarbius ženklus turi gebėti fiksuoti ne tik žvalgybos, bet ir diplomatų radarai. Devyneri narystės metai Europos Sąjungoje ir NATO – tvirtas užnugaris, tačiau ne amžina duotybė.
Pernai NATO viršūnių susitikime Čikagoje pasiekėme realių gynybos planų. Šiemet regioninėse pratybose išbandome, kaip kolektyvinės gynybos scenarijai veikia praktikoje. Skaudžią istorinę patirtį turinčioms Lietuvai, Latvijai ir Estijai labai svarbu, kad pagaliau yra konkrečiai numatyta, kaip iškilus grėsmei Aljanso narės gins mūsų šalis ir žmones. Tačiau didžiųjų valstybių interesai gali pakoreguoti ir priešraketinės gynybos sistemą. Todėl 55-erius metus taikos žemynu buvusi Europa rimtai grįžta prie gynybos ir saugumo klausimų. Saugumo sąvoka išsiplėtė. Šiandien, kalbėdami apie saugų gyvenimą, turime galvoti ne tik apie karinį, bet ir apie energetinį, ekonominį, informacinį, socialinį, finansinį ir ypač apie kibernetinį saugumą. Pirmoji vieša ataka prieš Lietuvos internetinę erdvę – rimtas įspėjimas, kad būtina stiprinti savo gynybinius gebėjimus. Tokią ataką įvardinčiau tarptautinio terorizmo apraiška. Todėl turime pirmiausia patys ginti savo valstybę visose srityse. Taip pat labai svarbu atsirinkti, kur siūlomas tikrai broliškas petys, o kur draugystė tik iš išskaičiavimo.
Jau įsitikinome, kad bendradarbiavimas su Šiaurės ir Baltijos šalimis NB6 ir NB8 formatu, su panašių vertybių vienijamomis Latvija, Estija, Lietuva ir Šiaurės šalimis, padeda geriausiai apginti mūsų žmonių interesus. Vieningas požiūris į finansinę atsakomybę, informacinių technologijų svarbą, energetinį saugumą, verslo kultūrą Šiaurės ir Baltijos šalių regioną pavertė stabiliausiu ir saugiausiu Europoje. Tai unikalus regioninio bendradarbiavimo pavyzdys.
Stiprėja ir tarptautinis pasitikėjimas Lietuva. Tai patvirtina gegužės pabaigoje gautas kvietimas pradėti derybas dėl narystės Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijoje. Narystė šioje organizacijoje – tai neįkainojama nauda verslui, ekonominiams ryšiams ir tarptautiniam prestižui. Šį rudenį Vilniuje vyksiantis Rytų partnerystės šalių susitikimas gali atverti ir kokybiškai naują Europos Sąjungos kaimyninio bendradarbiavimo etapą. Rytinių partnerių asociacija su Europa sustiprintų šių šalių demokratizacijos procesą, o Lietuvos žmonėms užtikrintų saugesnį gyvenimą ir ekonomikos augimo galimybes.
Bendras visos Europos rūpestis – energetinio saugumo užtikrinimas, alternatyvų rusiškoms dujoms paieška. Mūsų pirmininkavimo Europos Sąjungos Tarybai metu ypatingas dėmesys bus skiriamas Europos Sąjungos vidaus energijos rinkos užbaigimui, III energetikos paketo įgyvendinimui ir energetinių salų, kokios yra Baltijos šalys, panaikinimui.
Pirmininkavimo metu taip pat reikės suderinti daugybę teisės aktų dėl naujo daugiamečio Europos Sąjungos biudžeto įgyvendinimo. Būtina užtikrinti, kad europinė finansinė parama visas šalis pasiektų kaip galima greičiau. Greičiausiai ši didelė našta dėl derybų su Europos Parlamentu teks būtent mums, Lietuvai pirmininkaujant Europos Tarybai.
Nors Europos Sąjungos biudžetas dėl krizės smarkiai apkarpytas, Lietuvai septyneriems ateinantiems metams pavyko iškovoti 44 milijardų litų finansinės paramos paketą. Tai yra beveik 10 % daugiau, nei gavome 2007–2013 m.
Kasmet Lietuvai tai reiškia beveik ketvirtį Lietuvos metinio biudžeto ir, be abejo, stiprų impulsą mūsų ekonomikai. Europiniai pinigai pasiekė visas mūsų gyvenimo sritis.
Pagal Europos Sąjungos finansinės paramos panaudojimą esame vieni iš geriausių – pelnę Europos Komisijos įsteigtą „Pažangiausio regiono“ titulą. Lietuvoje įgyvendinami novatoriški projektai jau 3 kartus apdovanoti „Regionų žvaigždės“ prizu.
Europiniai pinigai gali tapti naujomis galimybėmis šalies žmonėms pradėti verslus, sutvarkyti griūvantį tautos paveldą, modernizuoti gamybą, stiprinti bendruomeniškumą. Tačiau, neužtikrinus skaidraus paskirstymo, jie gali nusėsti interesų grupių, neskaidraus verslo ir atskirų pareigūnų sąskaitose.
Pagal paramos žemės ūkiui paskirstymo skaidrumą per keletą metų iš 20 vietos Lietuva užkopė net į 4-ąją. Taigi tampame skaidresni. Tačiau teisėsaugos, Viešųjų pirkimų tarnybos ir Valstybės kontrolės atliekami tyrimai byloja, kad įtarimai dėl europinės paramos grobstymo, partijas rėmusių įmonių ypatingos sėkmės viešuosiuose pirkimuose ir duoklių tarpininkams mokėjimo – ne iš piršto laužti.
Dėl pasikėsinimų neteisėtai gauti Europos Sąjungos paramą vien Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnybos pareigūnai per ketverius metus atliko jau 80 ikiteisminių tyrimų. Nustatyta 32,5 mln. Lt valstybei padarytos žalos, apribota teisė į daugiau kaip 48 milijonų litų vertės nuosavybę.
Valstybės kontrolė taip pat nustatė per 80 Europos Sąjungos paramos panaudojimo pažeidimų, dėl kurių net 45 mln. Lt perskirstyti kitiems paramos gavėjams.
Europiniai pinigai atveria platesnes galimybes, tačiau paversti juos žmonių gerove galime tik mes patys. Jeigu išleidę net 20 mln. Lt Bendrojo pagalbos centro 112 plėtrai, liekame kurti žmogaus pagalbos šauksmui – Briuselis čia niekuo dėtas.
Europinės direktyvos nepridengs ir įžūlaus sukčiavimo, korupcinių sandorių, negebėjimo strategiškai planuoti ar padėti paprastam žmogui susigaudyti biurokratiniuose labirintuose.
Bet narystė Europos Sąjungoje nėra tik pinigai. Tai pirmiausia pagarba žmogaus teisėms ir demokratijai, įstatymo viršenybei. Per du dešimtmečius tiek pažengėme šioje srityje, kiek dauguma šalių ėjo triskart ilgiau.
Tačiau teisę į demokratiškus, sąžiningus ir laisvus rinkimus – pamatinę demokratijos sąlygą – pernai turėjome apginti iš naujo. Tai buvo precedento neturinti mūsų kova už skaidrumą ir atsakomybę.
Skubios teisinės priemonės ir spontaniškai gimęs pilietinis judėjimas „Baltosios pirštinės“ neleido mūsų šalyje prigyti apmokėtais kalinių balsais, brangesniais veršeliais, alumi ir provokacijomis perkamai demokratijai.
Tai labai svarbu tolesniam pilietinės visuomenės ir teisinės valstybės kūrimui.
Per artimiausius ketverius metus mūsų laukia įvairaus lygmens rinkimai – Europos Parlamento, Prezidento, savivaldybių ir Seimo. Ne svetimi pinigai ir scenarijai, o mes patys turime spręsti, kam patikėti savo balsą ir šalį.
Todėl pagaliau turėtume ryžtis suteikti žmonėms teisę patiems rinkti savo merus ir seniūnus.
Politinė branda ateina nelengvai. Pirmieji rinkimai be tiesioginės priklausomybės nuo verslo pinigų šalies partijoms padėjo sumažinti politinės korupcijos riziką ir išsivaduoti iš oligarchinių grupių įtakos.
Deja, postų dalybos dar ir po šių parlamento rinkimų virto ne kompetencijų, o partinių interesų varžytuvėmis, dėl kurių šią žiemą Seimo darbotvarkėje dominavo teisinių imunitetų klausimai, o šildymo sąskaitos toliau skurdino žmones.
Galiausiai neliečiamybės imta siekti net partijoms, o šalies gyventojams svarbūs sprendimai buvo marinami darbo grupėse. Tačiau noriu pasveikinti, kad Seimas netapo priedanga nuo teisėsaugos.
Šalyje vis dar galima „nusipirkti infarktą“, bet darosi vis sunkiau „nusipirkti“ teisėją, ir tik todėl, kad patys teisėjai nenori būti perkami.
Pokyčiai teismuose tapo įmanomi tik tuomet, kai teisėjai prisiėmė atsakomybę už savo bendruomenę ir patys pradėjo netoleruoti aplaidžiai dirbančių ar kyšininkaujančių kolegų. Kai teismų savivaldos institucijos pradėjo dirbti ne kaip savigynos organizacijos, o kaip reikli ir reali savivalda, padaugėjo drausmės bylų. Per ketverius metus atleista net 13 teisėjo vardą pažeminusių asmenų – tiek, kiek per beveik visus dvidešimt nepriklausomybės metų.
Todėl teismų sistemoje matome esminių pokyčių metą. Pakelta teisėjų profesionalumo ir etikos kartelė, įdiegtos naujovės dėl objektyvesnio bylų skirstymo ir spartesnio jų nagrinėjimo. Į teismų sistemą per ketverius metus atėjo kone šimtas naujų žmonių, pasikeitė 35 įvairaus lygio teismų vadovai, o sujungus mažus teismus gerėja jų administravimas.
Teismų reforma jau duoda rezultatų – bylos nagrinėjamos greičiau, o civilinės netgi greičiausiai Europoje. Tačiau dar būtina rasti priemones teisminių procesų vilkinimui pažaboti. Kai kurie politikai dar vis bando teisėjus, prokurorus ar Specialiųjų tyrimų tarnybos tyrėjus „pakonsultuoti“ arba pagąsdinti įvairiomis komisijomis. Tačiau šalies teisėsauga išdrįso būti nepriklausoma nuo politikų, ir tai yra didžiausias pačių pareigūnų pasiekimas.
Kovoje su korupcija neliečiamųjų neliko. Tikrinami visi įtartini sandoriai be jokių išlygų: merų, Seimo narių, ministerijų ar migracijos tarnybų, krepšinio čempionato organizatorių ar bankroto administratorių, žemėtvarkininkų ar teisėjų, bankininkų ar savivaldos pareigūnų.
Vis akylesnio teisėsaugos žvilgsnio sulaukia politinį užnugarį turintys sukčiai ir aferistai, nusitaikę į brangius, valstybei gyvybiškai svarbius atliekų tvarkymo, energetikos projektus, viešuosius pirkimus ir Europos Sąjungos finansinę paramą. Vien iš Panevėžio nusidriekusios politinės korupcijos voratinklio gijos nukirptos Seime, keliose ministerijose, energetikos įmonėse, urėdijose, žemėtvarkos tarnybose. Korupcijos žemėlapyje ėmė skaidrėti Alytaus, Rokiškio, Radviliškio ir Šiaulių savivaldybės. Ir tai džiugina.
Teismus pasiekė pirmosios 20 baudžiamųjų bylų dėl neteisėto praturtėjimo. Vyksta dar 139 ikiteisminiai tyrimai. Bendra nustatyta įtartino turto vertė sudaro per 150 mln. Lt. Dviem teismų sprendimais jau konfiskuota turto už daugiau kaip 2 mln. Lt, ir tai daugiausia kontrabandos „karalių“ turtas ir pinigai.
Pradėję taikyti naujus kovos su korupcija įrankius, ne tik atradome šimtus neteisėto praturtėjimo atvejų, bet ir apsižiūrėjome, kad prabanga besimėgaujantiems kontrabandininkams, prekeiviams narkotikais dar sugebame mokėti ir valstybės pašalpas. Apie tai praneša patys teisingesniu valstybės paramos dalijimu suinteresuoti žmonės. Savivaldybėse, kur į atsakingesnį socialinės paramos skirstymą įsitraukė bendruomenės, apsišaukėlių pašalpų gavėjų gerokai sumažėjo. Pavyzdžiui, Šilalės savivaldybėje net 33 %, o Akmenėje – 24 %.
Skaidrumo šalyje daugėja ir nebaudžiamumas mažėja, tačiau įpročio gyventi valstybės sąskaita atsisakoma labai sunkiai.
Neteisėtai lobti įpratę asmenys negali susitaikyti su nauja viešųjų pirkimų tvarka. Prisidengus pirkimų paprastinimu bandoma grįžti prie korupcinės neskelbiamų derybų ir vidaus sandorių praktikos. Prievolė skelbti visus tokius viešuosius pirkimus ir gauti jiems Viešųjų pirkimų tarnybos leidimą jau net šešis kartus per paskutiniuosius metus sumažino neskelbiamiems pirkimams išleidžiamas lėšas. Vadinasi, jų ir nereikėjo.
Sveikatos įstaigų vadovų kaitą užtikrinantis įstatymas taip pat sunkiai skinasi kelią, nors prasiskynė. Tačiau būsimi medikai jau nenori gyventi po senovei. Medicinos studentai sukilo prieš kyšininkavimą, siūlydami ligoninėse ir poliklinikose gydytojams bent užsiklijuoti lipdukus, bylojančius, jog neimi kyšio. Ši antikorupcinė akcija didelio palaikymo nesulaukė, tačiau būtent ji gali tapti ta jėga, kuri neleis grįžti seniems įpročiams ir pradės diegti sveikatos sistemoje naujas modernios vadybos tradicijas. Tuomet Lietuvos medicina garsės tik unikaliais pasiekimais, tokiais kaip šiemet Santariškių kardiologų pirmą kartą pasaulyje atlikta širdies vožtuvų stygų operacija be pjūvio. Taigi susitvarkyti reikalus be kyšio bus įmanoma tik tuomet, jeigu patys norėsime išlikti ir veikti sąžiningai.
Lietuvos daugumą sudaro sąžiningi ir kantriai dirbantys žmonės, o korumpuoti piktavaliai yra mažuma. Viešumas juos gąsdina ir nuginkluoja, todėl neleiskime jiems tvarkytis Lietuvoje.
Gerbiamieji, tokia šiandien yra Lietuva. Rytoj ji gali būti dar stipresnė, saugesnė ir skaidresnė. Jeigu kiekvienas ten, kur esame, pakeisime tai, ką galime, tuomet turėsime namus, kuriuose ir augti gera, ir pasenti nebaisu. Nėra kito gerovės recepto kaip susikurti ją patiems. Sėkmė mus ir toliau lydės, jeigu nustosime ieškoti vakarykščios dienos, neabejosime savimi ir neatidėliosime svarbiausių darbų rytdienai.
Prieš 20 metų tauta priėmė ir paskelbė Konstituciją – pagrindinį susitarimą, kaip ir kokią valstybę norime kurti. Konstitucijos 20-mečio minėjime viena gimnazistė pabrėžė, kad tai visuomeninė sutartis, atnešusi mums sėkmę, ir pastebėjo, kad joje yra visos mūsų teisės ir tik penkios pareigos. Kai kam pareiga gyventi pagal šį susitarimą kartais dar atrodo per sunki. Tačiau tai vienintelis kelias į pasitikėjimą vienas kitu ir savo valstybe, tai mūsų išlikimo garantas.
Šiandien kiekvienas iš mūsų laikome Konstitucijos egzaminą, lemsiantį, ar išliksime tauta, atkakliai ginančia savo laisvę ir nepriklausomybę, išsaugojusia gimtąją kalbą, raštą ir papročius, įkūnijusia teisę gyventi laisvai ir kurti savo protėvių žemėje – Nepriklausomoje Lietuvos Valstybėje. O tą laisvę reikia ginti kasdien, ji trapi. Tik ginama mūsų vienybės ir saugoma mūsų širdyse ji išlieka.
Todėl linkiu visiems išlikti laisviems darant bet kokį kasdieninį mūsų apsisprendimą. Ačiū visiems. (Plojimai)
PIRMININKAS. Nuoširdžiai dėkojame Jos Ekscelencijai Lietuvos Respublikos Prezidentei D. Grybauskaitei už metinį pranešimą.
M. STROLYS. Jos Ekscelencija Lietuvos Respublikos Prezidentė.
PIRMININKAS. Skelbiu 10 minučių pertrauką.

Pertrauka

PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, norėčiau… Ar nepraėjo 10 minučių? Jau praėjo 10 minučių. Gerbiamieji kolegos, praėjo 10 minučių. Noriu paprašyti užimti savo vienas. Aš jums duosiu, kai tik jūsų paklausys labai atidžiai, kai užims visi savo darbo vietas… Kviečiu užimti savo darbo vietas. Toliau tęsime plenarinį posėdį. Posėdžiui pirmininkaus V. Gapšys. (Balsai salėje)

10.50 val.
Ūkio ministro E. Gusto priesaika

PIRMININKAS (V. GAPŠYS, DPF). Leisime klausimus užduoti po to, kai priimsime priesaiką. Gerbiamieji Seimo nariai, Lietuvos Respublikos Prezidentės dekretas „Dėl Lietuvos Respublikos ūkio ministro skyrimo“.
1 straipsnis. „Vadovaudamasi Lietuvos Respublikos Konstitucijos 84 straipsnio 9 punktu ir atsižvelgdama į Lietuvos Respublikos Ministro Pirmininko A. Butkevičiaus teikimą, skiriu E. Gustą Lietuvos Respublikos ūkio ministru. Šis dekretas įsigalioja 2013 m. birželio 11 d.“
Gerbiamieji Seimo nariai, yra Vyriausybės įstatymo 7 straipsnis, kuriame teigiama: „Pradėdami eiti savo pareigas, Ministras Pirmininkas ir ministrai prisiekia. Ministras Pirmininkas ir ministrai prisiekia Seimo posėdyje, priesaiką priima Seimo Pirmininkas, o kai jo nėra, – Seimo Pirmininko pavaduotojas, laikinai einantis Seimo Pirmininko pareigas. Ministras Pirmininkas ir kiekvienas ministras prisiekia stovėdami priešais Seimo Pirmininką ar Seimo Pirmininko pavaduotoją, skaitydami priesaikos tekstą, padėję ranką ant Lietuvos Respublikos Konstitucijos. Prisiekęs Ministras Pirmininkas ar ministras pasirašo vardinį priesaikos lapą. Nustatytas priesaikos tekstas netaisomas ir nekeičiamas. Tiek šios nuostatos nesilaikymas, tiek atsisakymas prisiekti ar pasirašyti vardinį priesaikos lapą, arba pasirašymas su išlyga reiškia, kad Ministras Pirmininkas ar ministras neprisiekia ir negali eiti pareigų. Vardiniai priesaikos lapai perduodami Seimo Pirmininkui ir saugomi Seimo kanceliarijoje.“
Gerbiamieji Seimo nariai, kviečiu Seimo Pirmininką V. Gedvilą priimti ministro priesaiką.
E. GUSTAS. Aš, Evaldas Gustas, prisiekiu būti ištikimas Lietuvos Respublikai, prisiekiu gerbti ir vykdyti jos Konstituciją ir įstatymus, saugoti jos žemių vientisumą, prisiekiu visomis išgalėmis stiprinti Lietuvos nepriklausomybę, sąžiningai tarnauti tėvynei, demokratijai, Lietuvos žmonių gerovei. Tepadeda man Dievas. (Plojimai)
PIRMININKAS. Priesaika priimta. Prašom, leidžiame pasveikinti. (Plojimai) Linkime sėkmės tolesniuose darbuose.
Toliau Seimo posėdžiui pirmininkaus Seimo Pirmininkas V. Gedvilas.

10.53 val.
Seniūnų sueigos patikslintos 2013 m. birželio 11 d. (antradienio) posėdžių darbotvarkės tikslinimas ir tvirtinimas

PIRMININKAS (V. GEDVILAS). Gerbiamieji kolegos, mūsų darbotvarkės 1-3 klausimas – darbotvarkės tvirtinimas. Seniūnų sueigoje mes priėmėme sprendimą bendru sutarimu pritarti darbotvarkei. Kokių būtų jūsų pasiūlymų? Yra pasiūlymas. V. Bukauskas. Prašom, kolega.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū, gerbiamasis Pirmininke. Norėčiau paprašyti frakcijos vardu, kad projektas Nr. XIIP-638 būtų sukeistas su projektu Nr. XIIP-637, nes pranešėjas turės išvykti. Dėl laikinųjų komisijų.
PIRMININKAS. Darbotvarkės numerį, jeigu galite, pasakykite.
V. BUKAUSKAS (DPF). Darbotvarkės 1-14 ir 1-15 klausimai.
PIRMININKAS. 1-14 ir 1-15? Prašau?
V. BUKAUSKAS (DPF). Sukeisti vietomis.
PIRMININKAS. Supratau. 1-15 klausimą į 1-14 klausimo vietą, o 1-14 klausimą į 1-15 klausimo vietą?
V. BUKAUSKAS (DPF). Taip, nes pranešėjas turės išvykti.
PIRMININKAS. Supratau. Gerai.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū.
PIRMININKAS. Kokių būtų kitų pasiūlymų? Daugiau nėra? Dar B. Bradauskas. Prašom, kolega.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Dėkoju, gerbiamasis Pirmininke. Aš, kaip Biudžeto ir finansų komiteto pirmininkas, prašau išbraukti iš darbotvarkės 2-4 klausimą – Transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės privalomojo draudimo įstatymo 11 straipsnio papildymo įstatymo projektą, nes jį svarstė senos sudėties Biudžeto ir finansų komitetas ir buvo gauta senos sudėties Vyriausybės išvada. Todėl prašau jį išbraukti iš darbotvarkės ir leisti šitą klausimą persvarstyti naujos sudėties Biudžeto ir finansų komitetui, jeigu reikės, paprašysime ir Vyriausybės išvados.
PIRMININKAS. Gerbiamasis kolega, jūs kalbate frakcijos vardu?
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Frakcijos vardu, taip. Ir dar…
PIRMININKAS. Jį išbraukti, kol apsvarstys jūsų komitetas, taip?
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Taip. Ir dar 2-11 klausimas – Civilinio kodekso įstatymo papildymas. Aš esu šio projekto teikėjas, aš jį atsiimu, nes bankai ir toliau nevykdo geranoriškos politikos mūsų piliečių atžvilgiu. Aš jį atsiimu ir prašau išbraukti iš darbotvarkės. Aš jo neteiksiu.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Dar pasiūlymai dėl darbotvarkės. A. Kubilius. Prašom.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis Pirmininke, aš laukiu ir nesulaukiu iš jūsų kokios nors pastabos dėl tvarkos Seimo salėje. Jūs esate Seimo Pirmininkas ir atsakote už tvarką Seimo salėje. Noriu priminti Seimo statuto 18 straipsnio 1 dalį: „Draudžiama Seimo nario mandatą naudoti ne pagal paskirtį, t. y. ne Tautos, valstybės, rinkėjų interesams.“ Mitingų ir demonstracijų organizavimas Seimo salėje yra Seimo nario mandato naudojimas ne pagal paskirtį. Todėl, gerbiamasis posėdžio Pirmininke, aš siūlau dabar pat spręsti šią problemą pritaikant 21 straipsnį. Arba nuimami plakatai čia pat ir iš karto, arba po pareikšto įspėjimo, kadangi toliau trukdomas Seimo darbas, jūs turite pašalinti Seimo narius iš posėdžių salės. 21 straipsnis. Prašom, Pirmininke, vykdyti savo pareigas, kitaip turėsime abejoti, ar jūs tai sugebate.
PIRMININKAS. Gerbiamasis kolega, dabar mes kalbėjome apie darbotvarkę, o ne apie tvarką salėje. (Balsai salėje)
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Dėl vedimo tvarkos, tai prašom spręsti.
PIRMININKAS. Gerbiamasis V. Gapšys. Prašom.
V. GAPŠYS (DPF). Aš nesuprantu, gal saulės žybsnis kažkoks pliekia konservatoriams, kad jie visiškai nesiorientuoja situacijoje. Jeigu jūs manote, kad trukdo ar bijote žodžių, aš labai abejoju, ar jūs angliškai suprantate. Gal jūs angliškai nesuprantate? Jeigu jūs paprašysite, mes išversime. Niekas nieko neįžeidžia, man atrodo, viskas yra normalu. Praktika buvo ne pirmą kartą, plakatus dėliojo visi ir visokiausių. Todėl aš manau, tęskime darbą ir baikime užsiimti kokiomis nors demagogijomis.
PIRMININKAS. Gerbiamasis Petras. Prašom.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis pone opozicijos lyderi Kubiliau, prisiminkite jūs savo plakatus. Jūs net užsimovėte baltas pirštines, kad juodų rankų nematytų Seime. Taigi man atrodo, kad jūs tikrai trikdėte tvarką. Man atrodo, tvirtinkime darbotvarkę, o ne klausykime, ką čia A. Kubilius kalba.
PIRMININKAS. Dėkoju. Gerbiamieji kolegos, tęsime mūsų darbotvarkę. Kokių būtų pasiūlymų dar dėl darbotvarkės? Gerbiamasis Kubiliau, dėl darbotvarkės.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Dėl darbo tvarkos! Darbotvarkė yra darbo tvarka. Ar jūs užtikrinsite darbo tvarką salėje?
PIRMININKAS. Užtikrinsime.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Prašom tada pasirūpinti, kad…
PIRMININKAS. Užtikrinęs esu, kas jums trukdo? Šitie plakatai trukdo?
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Man trukdo šitie plakatai. Man trukdo. (Šurmulys salėje)
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, aš tikrai nesvarstysiu šito klausimo. Viskas. Dabar kalbame dėl darbotvarkės. Dar yra kokių nors klausimų? Balsuojame. Tiesa, noriu tik priminti, kad gerbiamasis V. Bukauskas siūlė 1-14 klausimą sukeisti vietomis su 1-15 klausimu. Bendru sutarimu pritariame, taip?
Dėl B. Bradausko siūlymo 2-4 klausimą išbraukti, nes komitetas nesvarstė, o svarstė senas komitetas. Pasvarstys dabartinis komitetas. Sutinkate bendru sutarimu, taip?
Ir kitas klausimas – išbraukti gerbiamojo B. Bradausko pasiūlymą, asmeniškai jo užregistruotas įstatymo projektas, jis siūlo išbraukti. Bendru sutarimu galime pritarti? Pritarta bendru sutarimu. Kitų pasiūlymų nėra? Galime darbotvarkei pritarti bendru sutarimu? Pritarta bendru sutarimu darbotvarkei.

10.59 val.
Seimo protokolinio nutarimo „Dėl pritarimo Egidijaus Bieliūno kandidatūros siūlymui į Europos Sąjungos Bendrojo Teismo teisėjus“ projektas Nr. XIIP-615 (svarstymas ir priėmimas)

Darbotvarkės 1-4 klausimas – Seimo protokolinio nutarimo „Dėl pritarimo Egidijaus Bieliūno kandidatūros siūlymui į Europos Sąjungos Bendrojo Teismo teisėjus“ projektas Nr. XIIP-615. Pranešėjas – gerbiamasis G. Kirkilas, Europos reikalų komitetas. Gerbiamojo Gedimino nėra, aš taip suprantu. Kas gali pristatyti Europos reikalų komiteto nuomonę? Gerbiamasis A. Mazuronis. Prašom, Andriau. Sekundę, užsiregistruosime. Gera pastaba. Pati geriausia. Labai atsiprašau, įjungiau.
A. MAZURONIS (TTF). Labai dėkui, gerbiamieji kolegos. Komitetas apsvarstė įstatymo projektą – Lietuvos Respublikos Seimo protokolinio nutarimo „Dėl pritarimo Egidijaus Bieliūno kandidatūros siūlymui į Europos Sąjungos Bendrojo Teismo teisėjus“ projektą ir priėmė išvadą pritarti iniciatorių pateiktam Lietuvos Respublikos Seimo minėtam protokoliniam nutarimo projektui. Balsavimo rezultatai: pritarta bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Tikrai užmiršome užsiregistruoti. Registruojamės. Vykdome registraciją.
Užsiregistravo 98 Seimo nariai. Kviečiu į tribūną J. Sabatauską, Teisės ir teisėtvarkos komiteto pirmininką, pristatyti komiteto nuomonę.
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Gerbiamasis Pirmininke, gerbiamieji kolegos, Teisės ir teisėtvarkos komitetas svarstė E. Bieliūno kandidatūrą į bendrosios kompetencijos teismo teisėjo pareigas ir bendru sutarimu, tiesa, su tam tikru apgailestavimu, kad Lietuva neteks tokio iškilaus teisininko, turiu omeny pareigas Konstituciniame Teisme, bet bendru sutarimu pritarė, kad būtų pritarta jo kandidatūrai į bendrosios kompetencijos teismo teisėjus. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju pirmininkui. Buvo išsakytos nuomonės. Gerbiamąjį E. Bieliūną noriu paklausti, ar jūs norite kalbėti? Atsisakote žodžio. Gerbiamasis kandidatas atsisako žodžio. Norinčių kalbėti nėra. Po svarstymo galime pritarti bendru sutarimu? Pritarta bendru sutarimu. Priėmimas. Kviečiu visus, jeigu nėra norinčių kalbėti, nėra, kviečiu visus balsuoti. Kas už tai, kad būtų priimtas įstatymo projektas… Atsiprašau, protokolinis nutarimas, kurio Nr. XIIP-615. Kviečiu visus balsuoti.

Šio protokolinio nutarimo priėmimas

Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 91, prieš nėra, susilaikiusių nėra. Protokolinis nutarimas yra priimtas. (Gongas)
Gerbiamieji kolegos, jūsų vardu, Lietuvos Respublikos Seimo vardu, jūsų vardu noriu pasveikinti gerbiamąjį E. Bieliūną, kuris yra patvirtintas Europos Sąjungos Bendrojo Teismo teisėju. Sveikinu, linkiu kuo geriausios jums kloties. Gėlės jums. (Plojimai)
E. BIELIŪNAS. Tikrai, toks palankus požiūris, aš dėkoju visiems Seimo nariams ir kiekvienam, kuris suteikė, skyrė dėmesio mano kandidatūrai ir šitame kelyje palaiko. Jeigu ir tolesni sprendimai bus palankūs, aš stengsiuosi dirbti atsakingai ir bylas spręsti teisingai. Labai ačiū. (Plojimai)
PIRMININKAS. Dėkoju ir dar kartą linkime jums sėkmės.

11.04 val.
Neįgaliųjų socialinės integracijos įstatymo 19 ir 20 straipsnių pakeitimo ir papildymo ir Įstatymo priedo papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-616ES (svarstymas ir priėmimas)

Darbotvarkės 1-5 klausimas – Neįgaliųjų socialinės integracijos įstatymo 19 ir 20 straipsnių pakeitimo ir papildymo ir įstatymo priedo papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-616. Pranešėja – gerbiamoji K. Miškinienė, Socialinių reikalų ir darbo komiteto pirmininkė.
K. MIŠKINIENĖ (LSDPF). Gerbiamasis Pirmininke, kolegos Seimo nariai, šiandien ryte komitetas susirinkęs svarstė Vyriausybės pateiktą Seimui svarstyti ypatingos skubos tvarka įstatymo projektą. Buvo tik viena Teisės departamento redakcinio pobūdžio pastaba ir komitetas bendru sutarimu balsavo už. Prašome pritarti.
PIRMININKAS. Dėkoju pirmininkei. Norinčių diskutuoti nėra po svarstymo. Dėkoju, pirmininke, jūsų misija baigėsi. Norinčių kalbėti už ir prieš nėra. Po svarstymo gal galime pritarti bendru sutarimu šiam įstatymo projektui? Pritarta bendru sutarimu. Taikoma ypatingos skubos tvarka. Priėmimas.
Priėmimas pastraipsniui. Dėl 1 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 2 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 3 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu? Priimtas bendru sutarimu.
Dėl 4 straipsnio pastabų ir pasiūlymų nėra. Galime priimti bendru sutarimu?
Įstatymo projekto priėmimas pastraipsniui baigtas.
Dėl viso įstatymo projekto norinčių kalbėti už ir prieš nėra. Kviečiu visus balsuoti. Kas už tai, kad būtų priimtas įstatymo projektas Nr. XIIP-616 balsuojame.

Šio įstatymo priėmimas

Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 82, prieš nėra, susilaikiusių taip pat nėra. Įstatymas, projektas Nr. XIIP-616, yra priimtas. (Gongas)

11.07 val.
Miškų įstatymo 2, 7, 11 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-361(2) (svarstymas)

Darbotvarkės 1-6 klausimas – Miškų įstatymo 2, 7, 11 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-361. Kviečiu į tribūną A. Salamakiną, Aplinkos apsaugos komiteto pirmininką, pristatyti komiteto nuomonę.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis Seimo Pirmininke. Aplinkos apsaugos komitetas apsvarstė įstatymo projektą, atsižvelgė į Vyriausybės siūlomus pakeitimus, taip pat į papildomo komiteto siūlymus. Balsavimas: už – 6, prieš – 1, įstatymo projektui pritarta.
PIRMININKAS. Dėkoju, pirmininke. Kviečiu į tribūną A. Palionį pristatyti Biudžeto ir finansų komiteto nuomonę.
A. PALIONIS (LSDPF). Dėkoju, Seimo Pirmininke. Biudžeto ir finansų komitetas svarstė ir priėmė tokį sprendimą: pasiūlyti pagrindiniam Aplinkos apsaugos komitetui pritarti pateiktam įstatymo projektui ir jį patobulinti, atsižvelgiant į Lietuvos Respublikos Vyriausybės, Seimo narių, Seimo kanceliarijos Teisės departamento pareikštas pastabas ir pasiūlymus, kurioms komitetas pritarė. Buvo pritarta bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Kviečiu į tribūną K. Grybauską pristatyti Kaimo reikalų komiteto nuomonę.
K. GRYBAUSKAS (LSDPF). Gerbiamieji Seimo nariai, Kaimo reikalų komitetas kaip papildomas šių metų gegužės 22 d. posėdyje bendru sutarimu pasiūlė pagrindiniam Aplinkos apsaugos komitetui tobulinti įstatymo projektą Nr. XIIP-361, atsižvelgiant į Vyriausybės ir Seimo kanceliarijos Teisės departamento išvadose pateiktas pastabas ir pasiūlymus, kuriems Kaimo reikalų komitetas pritarė. Pagrindinis komitetas patobulino įstatymo projektą ir siūlau pritarti patobulintam įstatymo projektui po svarstymo.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Kviečiu į tribūną V. Skarbalių pristatyti Teisės ir teisėtvarkos komiteto nuomonę.
V. SKARBALIUS (DPF). Teisės ir teisėtvarkos komitetas kaip papildomas svarstė minėtą įstatymo projektą ir priėmė sprendimą siūlyti pagrindiniam komitetui tobulinti įstatymo projektą Nr. XIIP-361, atsižvelgiant į Lietuvos Respublikos Vyriausybės išvadą (2013 m. gegužės 8 d. nutarimas Nr. 421), Seimo kanceliarijos Teisės departamento pastabas ir Seimo narių pasiūlymus, kuriems Teisės ir teisėtvarkos komitetas pritarė. Komiteto nuomonė – pritarti iš dalies bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Kviečiu į tribūną A. Mitrulevičių pristatyti Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto nuomonę. A. Mitrulevičiaus salėje nematau. Kas galėtų pristatyti, gal V. Bukauskas? Nėra V. Bukausko. Kas galėtų pristatyti Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto nuomonę? Nėra. Tada reikės man pristatyti. Tuoj paimsime protokolą.
Gerbiamieji kolegos, Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto sprendimas yra siūlyti pagrindiniam komitetui įstatymo projektą Nr. XIIP-361 tobulinti atsižvelgiant į Seimo kanceliarijos Teisės departamento, Lietuvos Respublikos Vyriausybės pastabas, Lietuvos savivaldybių asociacijos, Seimo narių pasiūlymus, kuriems komitetas pritarė. Pritarta bendru sutarimu. Tokia buvo Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto nuomonė.
Gerbiamieji kolegos, buvo pristatytos visų komitetų nuomonės. Norinčių kalbėti yra. A. Stancikienė. Prašom, kolege. Nėra kolegės… (Balsai salėje) Yra.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Gerbiamieji kolegos, šituo įstatymu buvo lyg ir bandyta spręsti dvi problemas – gyvenamojo fondo ir žemės išteklių naudojimo. Norėčiau pasidalinti savo įžvalgomis apie pavojus, kurie slypi pakeitus šį įstatymą. Beje, noriu pasakyti, kad buvau vienintelė komiteto narė, komitete balsavusi prieš šį įstatymą, todėl dabar matau pareigą jus supažindinti su pavojais.
Visų pirma gyvenamojo fondo problemų sprendimas valstybinių miškų sąskaita, kai savivaldybės teritorija yra daugiau kaip 50 % miškinga. Ką tai reiškia? Tai reiškia, kad faktiškai penkios savivaldybės šiuo metu patenka į tokių savivaldybių sąrašą, plius Trakai, kur miškingumas šiuo metu yra 49,7 %, tai yra 0,3 % trūksta, kad jie taptų jau šito sąrašo dalyviais. Tada Trakų rajone lygiai taip pat valstybinių miškų sąskaita bus galima spręsti gyvenamojo fondo klausimus.
Ką reiškia gyvenamojo fondo klausimus? Tai reiškia, kad tai nebus municipalinis savivaldybių būstas. Tai reiškia, kad jūs nusipirksite nuosavybės teisių dokumentus bet kur Lietuvoje, pavyzdžiui, atsikelsite į Trakus arba, kaip čia numatoma, į Varėną, į Pamerkį arba prie kokio nors ežero, kur šiuo metu yra neužstatyta teritorija vien todėl, kad ji patenka į valstybinių miškų fondą, tiesiog jūs susitarsite su savivaldybe, kad valstybinis miškas būtų išbrauktas iš valstybinių miškų fondo ir paverstas gyvenamųjų namų statybos teritorija. Štai jums gražus verslo planas!
Ar tokiu būdu mes iš tikro neužstatysime visų dar likusių neužstatytų paežerių, paupių, ypač gražių vietų, kurios iki mūsų dienų liko neužstatytos tik todėl, kad buvo valstybinių miškų fonde? Jokių garantijų nėra. Tas pats ir su pajūriu, nes nėra padaryta jokių išimčių. Faktiškai visas gražiausias vietas, kurios dar liko neužstatytos, mes atiduodame verslininkams, iš esmės plėtrai, urbanizacijai, visiškai nepamatuotai urbanizacijai. Komitetui Varėnos meras paaiškino, kad tokiu būdu spręs piliečių nuosavybės teisių į išlikusį nekilnojamąjį turtą atkūrimo klausimus, kad neva nėra laisvos valstybinės žemės nevalstybiniame miške, bet, kaip žinome, Piliečių nuosavybės teisių atkūrimo įstatymas neleidžia valstybinių miškų atiduoti piliečių nuosavybei.
Kitas pavojus yra karjerų įteisinimas. Iš esmės tik 35 % išžvalgytų išteklių yra miškuose, 65 % yra nemiškingose teritorijose. Kodėl yra siekiama paimti ir įteisinti, kad būtų galima karjerus plėtoti miškuose, ypač valstybiniuose? Todėl, kad jeigu yra išžvalgytas karjeras ne miške, ne valstybiniame miške, jį reikia pirkti, reikia rengti projektą, reikia atsižvelgti į sanitarines normas, reikia derinti su kaimynais, reikia numatyti kompensavimo mechanizmą. Visa tai kainuoja. Be abejo, yra daug paprasčiau, daug pigiau pretenduoti į valstybinį mišką ir valstybiniame miške esantį žemės išteklių.
Aš manau, kad tai yra labai neatsakingas požiūris, nes tiek karjerų, tiek statybų plėtra miškuose daro labai įvairialypę žalą. Visų pirma mažėja miškų plotai. Lietuva ir šiaip, palyginti su kaimyninėmis valstybėmis, yra mažiausiai miškinga. Miškų atkūrimas tampa labai sudėtingas dėl atsirandančių statinių, dėl atsirandančio vandens buvusių karjerų vietose, dėl to, kad, pavyzdžiui, neskiriama laisva žemė miškui atsodinti kitoje vietoje, nes jos tiesiog nėra. Beje, didelė dalis karjerų paliekama likimo valiai nerekultivuoti, apželia krūmais. Tą 2008–2009 m. nustatė Valstybės kontrolė, atlikusi žemės gelmių naudojimo valstybinį auditą. Ji nustatė, kad išeksploatuotiems durpynams rekultivuoti valstybei prireiks net šimto metų, o tam reikės 68 mln. Lt. Tai mes šnekame apie dar didesnę plėtrą, apie tos plėtros didinimą. Iš esmės daroma žala nusistovėjusiai gamtinei pusiausvyrai, hidrologiniam režimui, sunaikinamos retų augalų augimvietės, keičiamas kraštovaizdis ir t. t.
Norėčiau tiesiog pasakyti, kad trūkumų galima išvardinti labai daug. Visa tai praeitos kadencijos metu keičiant Miškų įstatymą buvo labai detaliai, labai ilgai, beveik dvejus metus, diskutuota ir analizuota. Aš nežinau, jeigu mes vieną kadenciją po ilgų ilgų diskusijų priimame įstatymą, kodėl atėjęs naujas Seimas… Iš esmės tas pats A. Salamakinas ir praėjusios kadencijos metu buvo. Praėjusios kadencijos metu jis principingai padėjo saugoti miškus, kodėl dabar kažkas pasikeitė? Ar todėl, kad tiesiog meras randa priėjimą, ar nežinau, kokie kiti lobistai, bet iš tikro požiūris yra ne valstybinis, o verslininkiškas ir labai trumpalaikis.
Aš norėčiau kreiptis į Seimo narius ir prašyti mūsų gamtos išteklius, kurie yra valstybiniuose miškuose, palikti ateities kartoms, kad jie galbūt atsakingiau juos eksploatuotų. Mes turime dar 65 % neišeksploatuotų, bet išžvalgytų gamtos išteklių ne miške, todėl labai prašau nepalaikyti šio įstatymo. Frakcija „Drąsos kelias“ balsuos prieš šį įstatymą. Tiesiog labai kviečiu visus elgtis atsakingai.
PIRMININKAS. Dėkoju kolegei. Šiaip viršijom laiką, iki 5 minučių. Norėčiau kolegų šiek tiek paprašyti ramybės ir tylos, labai sudėtinga klausytis, ypač dešinėje pusėje. Šiek tiek ramybės.
Gerbiamieji kolegos, tęsiame svarstymą. Svarstymas pastraipsniui.
Dėl 1 straipsnio noriu pakviesti Aplinkos apsaugos komiteto pirmininką gerbiamąjį A. Salamakiną. Norėsime išgirsti jūsų nuomonę.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū, Seimo Pirmininke. Dėl 1 straipsnio yra Lietuvos Respublikos Vyriausybės siūlymas, jam komitetas pritarė iš dalies.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, ar galime pritarti komiteto nuomonei bendru sutarimu? Gerai. Bendru sutarimu pritarta komiteto nuomonei.
Dėl 2 straipsnio – A. Stancikienės pasiūlymas.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Dėl 2 straipsnio…
PIRMININKAS. Labai atsiprašau, gerbiamoji Aurelija pristatys, o jūs tada išsakysite savo nuomonę. Pašom, gerbiamoji Aurelija.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Mano pasiūlymas yra susijęs… Čia kur dėl miškų urėdijų, taip?
PIRMININKAS. Ekonominis valstybinių miškų ūkio reguliavimas. Čia yra 2 straipsnis. Miškų urėdijos.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Aš tiesiog noriu pasakyti, kad nematau… Čia parašyta komiteto nuomonė – pritarti iš dalies. Kiek atsimenu, visa tai, ką mes pasiūlėme su ponu L. Balsiu ir su R. Baškiene, ir P.Gražuliu, lyg ir liko – miškų urėdijos ir išbraukė „valstybinių miškų valdytojai“. Aš nelabai suprantu, ką komitetas siūlo. Aš tiesiog siūlau palikti dabar egzistuojančią sistemą, kad valstybinius miškus ir toliau valdo miškų urėdijos. Nereikia kurti kokių nors naujų valstybinių miškų valdytojų, nes visiškai neaišku, kas tie valstybinių miškų valdytojai, ir tam komitetas pritarė, kad liktų dabar egzistuojanti sistema. Nežinau, ką čia reikėtų dar svarstyti.
PIRMININKAS. Prašom, gerbiamasis pirmininke, pakomentuoti.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū. Kolegos siūlė išbraukti valstybinių miškų valdytojus ir pakeisti sąvoka „miškų urėdija“, komitetas tam pritarė.
PIRMININKAS. Dėkoju. Ar galime bendru sutarimu pritarti? Galime. Pritarta bendru sutarimu šiam pasiūlymui.
Dėl 3 straipsnio taip pat Seimo narė A. Stancikienė. Prašom pakomentuoti savo pasiūlymą, po to pirmininkas pasakys komiteto nuomonę.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Čia kaip tik tai, apie ką šnekėjau iš tribūnos. Aš manau, kol yra galimybė, kol dar visoje Lietuvos teritorijoje yra neeksploatuotų karjerų ne miško žemėje, vis dėlto tikslinga likti prie dabar galiojančios sistemos ir neleisti kėsintis į po miškais esančius karjerus. Tai labai logiška pataisa. Jeigu mes savo poreikiams valstybėje turime labai daug išteklių ir juos galime eksploatuoti, na, tegul ir truputėlį toliau pavežant, bet iš esmės yra atsakingas ūkininkavimas. Nes visą laiką šnekame (ir Europos Sąjungoje šnekame) apie atsakingą ekologišką ūkininkavimą. Tai šiuo atveju ta pataisa, komiteto pasiūlyta pataisa, kalba apie neatsakingą ūkininkavimą, kai už 50 km, bet jau ne savivaldybės teritorijoje esantis karjeras yra neeksploatuojamas arba yra eksploatuojamas, bet į jį nekreipiamas dėmesys, o kėsinamasi į po miškais esantį neišeksploatuotą karjerą. Tai yra labai labai, vadinkime, neekologiškas požiūris, todėl siūlau iš tikro šitą pataisą išbraukti.
PIRMININKAS. Prašom, pirmininke.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū, Pirmininke. Komitetas nepritarė. Ir argumentai yra keli. Pirmas argumentas yra, sakysime, aplinkosauginis, miela Aurelija. Paskaičiuokime, ar mes daugiau gamtą užteršime, jeigu žvyrą mašinomis vešime vieną po kitos per trečią rajoną, kur yra karjeras. Išmetimas deginant kurą, asfalto naudojimas… Tokių savivaldybių yra ne viena ir ne dvi, kai reikia 100 ar 200 km vežti žvyrą keliams remontuoti, o toje savivaldybėje yra pradėtas žvyro karjeras, jis atsiremia į miško teritoriją ir pagal dabar veikiantį įstatymą jo negalima eksploatuoti.
Yra numatyta, kad jeigu bus priimtas sprendimas, sudėti saugikliai, bus gautas Miškų departamento sutikimas pakeisti paskirtį, miško plotas nesumažės, nes bus atsodintas kitoje teritorijoje. Tai jokios žalos, manau, nėra. Daroma žala, kad mes kaip tik… Išmetimas į orą deginant kurą yra didesnė žala gamtai, nei keičiant vieno ar kito hektaro paskirtį. Todėl komitetas nepritarė šitam siūlymui.
PIRMININKAS. Dėkoju. Gerbiamieji kolegos, nuomonė už ir nuomonė prieš. Būtent dėl šito pasiūlymo užsiregistravote, taip? Ne dėl viso įstatymo, gerbiamasis Jurgi? Dabar kalbėsite? Gerai. P. Gražulis – už.
P. GRAŽULIS (TTF). Taip. Aš vis dėlto manyčiau, kada visos Europos Sąjungos šalyse puoselėjami žali plotai ir miškai, mes gana neatsakingai bandome miškus iškirsti ir eksploatuoti įvairiausius žvyro ar durpių karjerus, ypač durpes. Visos durpės iškeliauja į užsienį, nelieka Lietuvoje. Durpės arba žvyras nėra koks nors atsinaujinantis energetikos, ne energetikos… iškasenos, jos vis tiek vėliau ar anksčiau baigsis, tai reikėtų labai atsakingai naudoti. Taip pat ir žvyras. Manyčiau, šiuo metu nėra stygiaus žvyro karjerų, bet čia verslininkai ieško kiek galima galbūt pigesnėmis sąnaudomis išgauti žvyrą. Todėl aš manyčiau, kad reikėtų pritarti šiai pataisai, labai atsakingai žiūrėti į mūsų gamtinius išteklius ir juos atsakingai eksploatuoti.
PIRMININKAS. Dėkoju. Nuomonė prieš – J. Razma.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, kolegės Aurelijos pasiūlymas tikrai yra absurdiškas, nes kiekvienais metais kažkiek miškų mes iškertame. Dabar jūs man pasakykite, kuo ypatingi tie miškai, kurie yra virš kokių nors naudingų iškasenų? Tai įskaičiuokime šitą iškertamą kiekį į tą bendrą numatytą Lietuvoje iškirsti per metus kiekį, ir viskas gerai. Tuo labiau čia kiekiai yra labai menki, lyginant su tais metiniais iškirtimais.
Jeigu dabar priimtume siūlomą nuostatą, vadinasi, nebūtų galima po miškingom teritorijom eksploatuoti naudingųjų iškasenų, jeigu kur nors Lietuvoje dar būtų koks nors telkinys ne miško teritorijoje, kur galbūt daug brangiau ir neefektyvu išgauti, tai mes prieitume iki visiško absurdo. Aš tikrai sveikinu Aplinkos apsaugos komitetą, kad šį kartą sugebėjo priimti racionalų sprendimą. Gaila, kad mūsų kadencijoje to nepavykdavo padaryti.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, dėkoju. Buvo išsakytos nuomonės už ir prieš. Balsuojame. Kas pritariate Seimo narių A. Stancikienės, P. Gylio, P. Gražulio pasiūlymui, balsuojate už, kas mano kitaip, balsuoja prieš arba susilaiko.
Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 17, prieš – 32, susilaikė 37. Taigi pasiūlymui nepritarta.
Kitas pasiūlymas, ta pati tvarka – gerbiamoji Aurelija pristatys, o pirmininkas pakomentuos. Taip pat A. Stancikienės, L. Balsio, A. Strelčiūno, R. Baškienės, P. Gylio, P. Gražulio pasiūlymas – projekto 11 straipsnio 1 dalies 8 punktą išbraukti.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Šitas pasiūlymas yra susijęs su pataisa, kuri numato galimybę savivaldybėse, kurių miškingumas didesnis kaip 50 %, leisti formuoti gyvenamosioms teritorijoms plotus valstybinio miško sąskaita. Manau, tai yra labai rizikinga pataisa. Nes, kaip žinome, žemė Lietuvoje, tokioje unikalioje valstybėje, yra tapusi kilnojamuoju objektu. Mes nesame numatę, kokia to kilnojamojo objekto koncentracija gali būti vienoje arba kitoje savivaldybėje, pavyzdžiui, kokia koncentracija gali būti Varėnoje. Gal visi, kurie susipirkę nuosavybės teisių dokumentus, dabar nusižiūrėję gražias teritorijas toje pačioje Varėnoje, ims ir susikels ten tas savo žemes valstybinio miško sąskaita, ir mes formuosime ištisus kvartalus.
Antras dalykas. Jeigu Lietuva taip smarkiai mažėja dėl emigracijos, tai aš nežinau, apie kokias čia papildomai naujas steigiamas gyvenamąsias teritorijas galima kalbėti. Visos savivaldybės visada šneka, kad gyventojų drastiškai mažėja, jie visi išvažiuoja arba į užsienį, arba į didmiesčius išvažiuoja, o dabar staiga kaip tik tose savivaldybėse yra numatoma gyvenamojo fondo plėtra miškų sąskaita. Aš čia iš viso nesuprantu, man čia nei kokios nors argumentacijos užtenka, nei logikos, tai yra visiškai nelogiški dalykai, nebent tai susiję vėlgi su noru pasipelnyti, nes mes žinome, kad sprendimai leisti, neleisti statyti gyvenamąjį, negyvenamąjį namą dažnai yra priimami kabinetuose, gal net ne viename kabinete ar keliuose. Tai yra susiję paprastai su visokiais skatinimais ir t. t. Beje, Specialiųjų tyrimų tarnyba irgi numatė, kad čia gali būti neskaidrių sandorių. Taigi manau, kad bet kokios išlygos valstybinių miškų sąskaita plėsti gyvenamuosius rajonus yra nelogiškos.
PIRMININKAS. Prašom, pirmininke, pakomentuoti.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū. Komiteto nuomonė – nepritarti. Argumentų yra gana daug. Pirmas dalykas, aš, kolege, atmetu jūsų kategorišką pasakymą, kad kažkieno interesai ir visa kita. Išties yra Lietuvos žmonių interesai. Paimkime jūsų minimą Varėną. Žmonės neatgavo nuosavybės, kurią turėjo, ir jiems buvo suformuota pagal veikiančius įstatymus nuosavybės teisė Varėnos teritorijoje, nes ten jie turėjo miško, turėjo žemės, sklypai po 14–15 arų. Jų nelaimei toje vietoje augo miškas. Mes komitete kalbėjome ir su Miškų departamento, ir su Vyriausybės atstovais, ir su kitais, įdėjome dar papildomus saugiklius, kad jeigu išties nėra laisvos žemės, kad nebūtų miškas. Tik tos savivaldybės gaus šitą leidimą, kitos negaus.
Antras dalykas, yra tik šešios savivaldybės, apie kurias kalbama tame įstatyme. Tai yra ten, kur miesto teritorijų miškingumas, pabrėžiu, ne visos savivaldybės, o miesto teritorijų yra didesnis kaip 50 % ir nėra kitos galimybės rasti plotą, kur žmogui įsikurti.
Trečias dalykas, įrašėme dar vieną saugiklį, kurio nebuvo. Žmogus, gavęs šitą plotą, vis tiek turės sumokėti į Miškų fondą mokestį, kad miškas būtų atsodintas kitoje vietoje. Miškai dėl to tikrai nepraras savo ploto ir, kaip sakė kolega J. Razma, juk miškus vis tiek iškertame, ir ne tiek jau mažai. Žmogui reikia leisti įsikurti ir negalima daryti rezervuaro, jeigu ten miškas yra didesnis kaip 50 %, kaip jūs teigiate, kad ten žmogui neleidžiama įsikurti. Aš turiu kitą nuomonę, žmogus vis tiek turi išsitekti ir čia tikrai nebus žalojama, nebus jokios korupcijos elementų ir visa kita. Todėl komitetas nepritarė.
PIRMININKAS. Dėkoju, pirmininke. Dėl šios įstatymo pataisos nori kalbėti P. Gražulis, nuomonė už.
P. GRAŽULIS (TTF). Iš tikrųjų emigracija didėja, žmonių daug išvažiavę, nematyti miestų plėtros, iš kitos pusės, tikrai valstybė nestatys jokių gyvenamųjų kvartalų, ir nejaugi Lietuvoje nėra kur plėtoti statybų? Manau, kad esame ne ta šalis, kad neturėtume kur plėtoti statybų. Pažiūrėkite, kas darosi su kaimais, ištisi kaimai išnyksta. Tik kas kelinta troba yra gyvenama ir staiga pritrūko vietos gyventi Lietuvoje, reikia miškus kirsti, kad galėtų žmonės apsigyventi. Ne Kinija ir ne Japonija esame, kai vanduo ten užlieja ir atsikariauja sausumą. Tikrai Lietuvoje yra kur statyti ir kam reikia dabar leisti iškirsti miškus? Juk labai gražu, kai žalias miestas, kai daug žalumos, sveika tokiame mieste gyventi. Bet ne, mes užsimanome dar kirsti ir miškus. Todėl aš manyčiau, kad gal reikėtų dar pasvarstyti ar priėmimo stadijoje, ar kur, gal dar daugiau saugiklių reikėtų įrašyti ir gal atsisakyti bent jau miestuose leisti kirsti miškus.
PIRMININKAS. Dėkoju. Nuomonė prieš – B. Bradauskas.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Dėkoju, gerbiamasis Pirmininke. Iš tikrųjų, kai klausai tų argumentų, kuriuos išsako kolegos, truputį keistoka. Emigracija, išvažiavę žmonės. Tai gerai, jeigu neatvažiuos, tai niekas ir nestatys. Juk ne prievarta čia kažką nurodome vienai ar kitai savivaldybei iškirsti kažkokį plotą ir laikyti, kažko laukti. Bus poreikis, iškirs, nebus poreikio – nekirs. Įsivaizduokite, kiek kainuoja tinklai ir visa kita. Jeigu, Petrai, manai, kad galima tokioje Varėnoje už 10 kilometrų siūlyti kažką statytis, tai kas nuties vandentiekį, elektrą, kanalizacijos tinklus ir visa kita? Miestas turi vystytis kompaktiškai, ir jeigu iš tikrųjų mes norime susigrąžinti iš emigracijos žmones, tai mes jiems kažką turime siūlyti, ne drausti kažką daryti, bet pasiūlyti sklypą ir visa kita nusipirkti, kaip ir priklauso. Todėl daryti šventą karvę iš miškų tikrai yra neteisinga, nes tiek užleidome žemių, dabar apžėlusios miškais, miškingumo procentas didėja kasmet. Savivaldybės tegu sprendžia ir tikrai išliks tie medžiai, kurie bus reikalingi. Negi jūs manote, kad žmonės tokie kvaili, kad jie viską iškirs ir plynoje vietoje statys? Tai iš tikrųjų bus žmonių pasirinkimas ir savivaldybių pasirinkimas. Savivaldybių tarybose ne kvaili žmonės sėdi ir negalvokime, kad ten yra runkeliai, o čia mes jau esame proto bokštai. Leiskime ir savivaldai spręsti šiuos klausimus.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolegos. Buvo išsakytos nuomonės už, nuomonės prieš. Kviečiu visus balsuoti. Kas už tai, kad pritartume Seimo narių pasiūlymui, balsuojate už, kas manote kitaip, balsuojate prieš arba susilaikote. Gerbiamieji kolegos, dešinioji pusė nusiramino, kairioji įsisiautėjo. Šiek tiek tyliau.
Dėkoju. Už – 22, prieš – 25, susilaikė 43. Pasiūlymui nepritarta.
Kitas pasiūlymas. Prašom, gerbiamoji kolege, pristatyti. Tuoj įjungs.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Su šituo pasiūlymu komitetui pritarus iš dalies būtų galima sutikti. Aš neprašysiu dėl to balsuoti, tik atkreipiu kolegų dėmesį, jeigu galima, kad mano pasiūlymas buvo įrašyti „išskyrus“. Kad ir Trakai būtų į įstatymą įrašyti, ir būtų taikoma išimtis, nes Trakai šiuo metu nepakliūva tarp tų savivaldybių, kurios 50 % miškingos. Bet čia yra 49,7 % miškingumas ir galima sakyti, kad rudenį ar kitais metais Trakuose iškils lygiai tokios pačios grėsmės, kaip ir tose savivaldybėse, apie kurias kalbame. Jeigu norime Trakus matyti kaip sparčiai urbanizuojamą Vilniaus priemiestį, tai pirmyn, tada balsuojame.
PIRMININKAS. Prašom, pirmininke.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Komitetas pritarė iš dalies ir pritarė išskyrus Neringos savivaldybę. Nors čia yra perteklinis dalykas ir kiti įstatymai draudžia Neringoje, kaip saugomoje teritorijoje, tą funkciją atlikti, bet komitetas sutiko dėl santarvės. O dėl Vilniaus, Vilnius iš viso nepapuola į tą 50 %, Trakai irgi nepapuola. Bet aš nemanau, kolege, kad dabar Trakai ir Vilnius, priėmus įstatymą, pradės sodinti mišką, o po to pradės jį kirsti. Man truputį nėra logikos, nes Trakai nepapuola į tą dalyką. Komitetas nepritarė.
PIRMININKAS. Gerbiamoji Aurelija, gal pritariate komiteto nuomonei? Pritariate, nereikia balsuoti? Liekame prie komiteto nuomonės. Gal jūs norite išsakyti nuomonę už? Už pasiūlymą.
E. GENTVILAS (LSF). Aš kaip ir būčiau pritaręs tam pasiūlymui, tačiau man neaišku tai, ką ponas A. Salamakinas sako iš tribūnos. Jis sako, kad miškingumas tuose miestuose turi būti 50 %. O tekste parašyta „savivaldybės, kurios teritorijos miškingumas yra daugiau kaip 50 %“. Jūs iš tribūnos sakote apie miestą. Tai kalbame, pavyzdžiui, apie Varėnos miestą ar apie Varėnos savivaldybę?
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Tai yra teritorija, jeigu miestas negali plėstis, savivaldybės teritorija.
E. GENTVILAS (LSF). Tai vienas dalykas, nes čia yra painiava dėl to, kas parašyta, ir ką jūs sakote. Ir antras dalykas, niekas neatsako į tokį klausimą. Jeigu šiandien rajono miškingumas, savivaldybės miškingumas yra 52 %, ten vis kuriasi ir kuriasi gyvenamieji namai ir teritorijos miškingumas tampa mažesnis negu 50 %, o įstatymas galioja toliau…
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Truputį ne taip. Paaiškinu, įstatyme yra įdėtas saugiklis, kad jeigu miesto teritorija, toliau apsupta miško, miestas įeina į miško teritoriją, ir negalima statyti namų, miško patraukti, tada leidžiama statyti. Bet tam Miškų departamentas turėti duoti leidimą, ar iš tiesų nėra laisvo ploto, kur nėra užimta pramonine zona. Tik tada savivaldybė priims sprendimą. Čia yra tokia esmė. Bet Vilniaus savivaldybė, Aurelija rašo, kad irgi pakliūtų, tai truputį nėra logikos.
PIRMININKAS. Dėkojame. Galbūt gerbiamasis Eugenijus nereikalauja balsuoti, pritars komiteto nuomonei? Bendru sutarimu dėl šito pasiūlymo.
Dabar kitas gerbiamosios A. Stancikienės pasiūlymas. Prašom pristatyti.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Dėl šito pasiūlymo irgi neprašau balsuoti. Tiesiog trumpai pasakysiu, kad čia bandžiau atspindėti tai, ką lobizmu užsiiminėjantis Varėnos meras mums komitete aiškino, kad jam šitos įstatymo pataisos, beje, jo paties parengtos, yra reikalingos tam, kad jis galėtų atkurti nuosavybės teises žmonėms, kurie neva liko prie suskilusios geldos. Į užduotą klausimą, kiek atkurta nuosavybės teisių ne Varėnos savivaldybėje gyvenantiems žmonėms, jis atsakyti negalėjo. Iš kitų dokumentų galiu pasakyti, kad tai yra labai didelis procentas. Kaip žinome, pakartosiu, žemė yra tapusi kilnojamuoju objektu, ir į visas gražias vietas, kurios dar liko neurbanizuotos, žmonės turi savybę susikelti žemes nusipirkę nuosavybės teisių dokumentus, todėl manau, kad šitokia pataisa būtų logiška. Bet man Teisės departamentas įrodė, kad ji prieštarauja Nuosavybės teisių atkūrimo į nekilnojamąjį turtą įstatymui, nes ten numatytas griežtas draudimas atkurti nuosavybės teises valstybiniu mišku.
PIRMININKAS. Gerbiamoji kolege, čia apie mažaaukščių gyvenamųjų namų teritorijoms… Prašau?
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Pritarė komitetui.
PIRMININKAS. Pritarė komitetui, taip, nereikia balsuoti? Pritarta komiteto nuomonei. Ir paskutinis jūsų pasiūlymas, irgi pritarti iš dalies. Aš manau, gal nereikia čia komentuoti, jeigu, gerbiamoji Aurelija, pritariate komiteto nuomonei. Ar jūs norite komentuoti? Ne. Gerai. Pritarta komiteto nuomonei. Ir viskas. Atrodo, visus… Ačiū, pirmininke. Apsvarstėme visus pasiūlymus, priėmėme tam tikrą sprendimą. Taigi šito įstatymo projekto svarstymas baigtas.
Motyvai už ir prieš. Motyvas už – gerbiamasis J. Razma. Prašom.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, aš tikrai nesuprantu, kodėl dėl šio subalansuoto projekto yra sukeliama tokia žalioji isterija, kai tikrai jame visi aplinkosauginiai aspektai, man atrodo, deramai apginti. Dėl naudingųjų iškasenų telkinių yra pasakyta, kad į miško teritoriją gali eiti, kai visiškai baigia eksploatuoti turimą telkinį. Pagaliau eksploatuotojas turės atsodinti adekvatų miško plotą.
Dėl gyvenamųjų miesto teritorijų yra aiškiai pasakyta, kad tai susiję tik su miestais, kur virš 50 % yra miško. Tik tada einama į mišką, kai nėra galimybių gyvenamųjų namų teritorijas formuoti ne miško žemėje. Jau tiek saugiklių, kad daugiau turbūt nesugalvosi.
Man atrodo, kad seniai reikėjo tokias pataisas priimti, ir kviečiu balsuoti už.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Nuomonė prieš – R. Žemaitaitis. Gerbiamasis Remigijau, jūsų nuomonė prieš.
R. ŽEMAITAITIS (TTF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamieji kolegos, šita idėja, ši mintis po miškais mėginti išgauti smėlį, kvarcą ar bet kurias kitas naudingąsias iškasenas yra gana sena, tai yra dar prieš dvi kadencijas buvusio vieno kolegos verslo interesai. Mano įsitikinimu, šiandien leisdami po miškais daryti šitą dalyką mes atstovausime to žmogaus, to buvusio politiko interesams, ką jis daro šiandien Šilutėje, Šilalėje, kai yra spaudžiami urėdai, girininkai, kad miško plotų teritorijoje būtų padaryti žvyro ir smėlio karjerai. Aš siūlau balsuoti prieš, tokį brutalų veržimąsi į mišką ir leisti atlikti bet kokius gavybos darbus reikėtų uždrausti.
PIRMININKAS. Dėkoju. Buvo išsakytos nuomonės už ir prieš. Balsuojame. Kas už tai, kad po svarstymo pritartume įstatymo projektui Nr. XIIP-361, balsuojame.
Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 74, prieš – 11, susilaikė 11. Taigi po svarstymo įstatymo projektui Nr. XIIP-361 pritarta.

11.44 val.
Statybos įstatymo 1, 2, 4, 5, 6, 8, 10, 11, 12, 16, 18, 181, 29, 36, 39, 40, 41, 431, 47 straipsnių ir 2 priedo pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-413(2)ES (svarstymas)

Darbotvarkės 1-7a klausimas. (Balsai salėje) Aš paskelbsiu, paskui leisiu jums. Statybos įstatymo 1, 2, 4, 5, 6, 8, 10, 11, 12, 16, 18, 181, 29, 36, 39, 40, 41, 431, 47 straipsnių ir 2 priedo pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-413(2)ES. Pranešėjas – G. Mikolaitis.
Dėl vedimo tvarkos A. Stancikienė.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Aš repliką po balsavimo, jeigu galima, trumpą, J. Razmai. Jurgi, kaip jūs atskirsite, ar kas nors statosi vasarnamį, ar įsirengia gyvenamąjį namą, nes ruošiasi toje savivaldybėje gyventi? Tie dalykai mūsų įstatymais yra apskritai neapibrėžti ir, be abejo, tie gražūs rajonai taps vasarnamių rajonais, jie numirs, nes tie, kurie iš tikro galėtų ten gyventi, negaus galimybės statytis, o vilniečiai, kauniečiai ten statysis vasarnamius.
Pono B. Bradausko tiesiog noriu paklausti, nuo kada jis ruošiasi medžioti miestuose ir savivaldybių urbanizuotose teritorijose, nes miškus, kaip suprantu, mes sunaikinsime, medžioklės plotai bus sunaikinti ir reikės skubiai priimti Medžioklės įstatymą, leidžiantį medžioti urbanizuotose teritorijose. Pirmyn!
PIRMININKAS. Dėkojame. Tęsiame. Prašom, gerbiamasis Gintautai.
G. MIKOLAITIS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis Seimo Pirmininke. Aplinkos apsaugos komitetas svarstė Statybos įstatymą. Yra gauta viena Teisės departamento pataisa, jai pritarta. Už – 5, susilaikė 1.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Taigi norinčių kalbėti už ir prieš nėra. Yra norinčių kalbėti prieš. Prašom. A. Stancikienė – nuomonė prieš.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Dėl kokio įstatymo?
PIRMININKAS. Dėl įstatymo projekto Nr. XIIP-413.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Kolegos, noriu atkreipti dėmesį, kad šitas įstatymas yra, be abejonės, tik Europos Sąjungos direktyvinių normų perkėlimas į mūsų įstatymus. Aš noriu atkreipti jūsų dėmesį į tai, su kuo tai yra susiję. Kaip labai daugelis visokių įstatymų normų, perkeltų iš Europos Sąjungos direktyvų, jis yra susijęs su labai dideliu biurokratinės naštos didinimu. Dabar įsivaizduokite, kad vykdydami kokį nors projektą, ar tai bus verslo projektas, ar ne verslo, jūs atiduodami naudoti statybos objektą turėsite įrodyti, kad visos jūsų naudotos medžiagos turėjo sertifikatus. Iš esmės jūs negalėsite taikyti antrinio panaudojimo, pavyzdžiui, ardėte vienoje vietoje, nusipirkote kokią nors apgriuvusią sodybą ir medienos rąstus panaudojote savo namo statybai. Jeigu jūs neturėsite sertifikato, įrodančio, kad ta mediena tikrai sertifikuota, jūs iš esmės namo negalėsite atiduoti vertinti.
Manau, kad yra labai didelis apsunkinimas. Aišku, visokioms inspekcijoms, užsiimančioms statybų kontrole ir priežiūra, arba kitoms institucijoms tai yra didelis palengvinimas, nes jie turės gauti (…) produktą. Bet tiek verslui, kuris parduoda vietinę produkciją… Savo frakcijoje sakiau pavyzdį, kad jūs sugalvojate apšiltinti savo namą ne kokia nors mineraline vata, gaminama gamykloje, o, pavyzdžiui, nusiperkate iš ūkininko linų pakulų. Juk tai fantastiška apšiltinimo medžiaga, tikrai geras antipirenas, turi labai gerų priešgaisrinių savybių. Bet jūs nebegalėsite atiduoti vertinti savo namo, nes naudojote nesertifikuotą produktą. Arba turėsite reikalauti iš ūkininko, iš kurio pirkote pakulas, sertifikato, įrodančio, kad jis atitinka Europos Sąjungos standartus. Tai yra labai didelis apsunkinimas.
PIRMININKAS. Kolege, jūsų laikas jau baigėsi.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Todėl kviečiu labai atsakingai pagalvoti, ar mums tos visos Europos Sąjungos direktyvos yra reikalingos.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, kadangi buvo nuomonė prieš, kviečiu visus balsuoti. Kas už tai, kad po svarstymo pritartume įstatymo projektui Nr. XIIP-413, balsuojame.
Skelbiu balsavimo rezultatus: už – 61, prieš – 2, susilaikė 22. Taigi po svarstymo įstatymo projektui Nr. XIIP-413 yra pritarta.

11.48 val.
Administracinių teisės pažeidimų kodekso 16313, 189 ir 1892 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-414(2) (svarstymas)

Darbotvarkės 1-7b klausimas – Administracinių teisės pažeidimų kodekso 16313, 189 ir 1892 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-414. Pranešėja – V. Aleknaitė-Abramikienė, Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Ruošiasi D. Ulickas.
V. ALEKNAITĖ-ABRAMIKIENĖ (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, šiam projektui be prieštaravimų pritarė visi Teisės ir teisėtvarkos komiteto nariai. Priminsiu, jog jis yra skirtas vartotojų teisėms ginti, kad jiems nebūtų pateikiami nekokybiški statybos produktai. Siūlau ir jums pritarti šiam projektui.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolege. Kviečiu į tribūną D. Ulicką išsakyti Aplinkos apsaugos komiteto nuomonę. Nėra. Gerbiamasis Algimantas arba gerbiamasis G. Mikolaitis. Gerbiamasis A. Salamakinas pristatys komiteto nuomonę.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis Pirmininke. Aplinkos apsaugos komitetas apsvarstė įstatymo projektą ir pastabų neturėjo, pritarė bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Dėkoju, pirmininke. Norinčių kalbėti už ir prieš nėra. Kviečiu balsuoti. Kas pritariate po svarstymo įstatymo projektui Nr. XIIP-414, balsuojate.
Gerbiamieji kolegos, skelbiu balsavimo rezultatus: už – 73, prieš – 2, susilaikė 11. Po svarstymo įstatymo projektui Nr. XIIP-414 pritarta.
Gerbiamieji kolegos, mes turėjome numatytą pertrauką padaryti truputėlį anksčiau. Dėl to, kad ir ministrai pas mus turi ateiti, kai svarstysime kitus įstatymų projektus, skelbiu pertrauką iki 12 val. 20 min. Pusės valandos pertrauka. Ačiū.

Pertrauka

12.22 val.
Statybos įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-4076(3) (svarstymas)

PIRMININKAS (V. GAPŠYS, DPF). Gerbiamieji Seimo nariai, tęsiame Seimo plenarinį posėdį. Darbotvarkės 1-8 klausimas – Statybos įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-4076(3). Teikėjai – Seimo nariai. Pranešėjas G. Mikolaitis – Aplinkos apsaugos komiteto vardu. Matau, A. Salamakinas. Prašom į tribūną.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Kaip jūs matote, įstatymo registracija yra dar praeitos kadencijos. Įstatymo esmę sudaro tai, kad pagal Vyriausybės patvirtintą sąrašą, projektuojant namus, viešojo naudojimo patalpas, būtų įrengta patalpa kūdikiams žindyti ir perrengti. Aplinkos apsaugos komitetas, kaip pagrindinis komitetas, svarstė projektą ir pritarė jam bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Dėkojame pirmininkui. V. M. Čigriejienė turėtų kalbėti Sveikatos reikalų komiteto vardu. Jos nėra. Kas galėtų iš Sveikatos reikalų komiteto perskaityti išvadą? Kas galėtų?.. Gerai. Teks man perskaityti. Siūlomas sprendimas – iš esmės pritarti įstatymo projektui. Pasiūlymai: siūlyti Seimo paskirtam pagrindiniam komitetui įstatymo projektą patobulinti, atsižvelgiant į Seimo kanceliarijos Teisės departamento pastabas, ypač atkreipiant dėmesį į pastabas, kad iš įstatymo projekto neaišku, kokiais kriterijais remdamasi Vyriausybė įtrauktų į sąrašą konkrečius viešojo naudojimo pastatus, kuriuose turėtų būti įrengtos patalpos kūdikiams žindyti ir pervystyti. Tokios buvo Sveikatos reikalų komiteto pastabos.
Užsirašiusių diskutuoti nėra. Pataisų ir pasiūlymų, dėl kurių turėtume apsispręsti, nėra. Užsirašęs prieš yra R. Žemaitaitis. Prašom… Atsiprašau, R. Šimašius. Labai atsiprašau.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Ačiū. Iš tiesų aš suprantu, kai dabar pasisakysiu prieš, gali susidaryti įspūdis, kad labai socialiai nejautriai kalbėsiu. Mes visi mylime motinas ir mylime vaikus, norime, kad jiems visą laiką būtų patogu. Aš tikrai jaučiuosi turįs moralinę teisę kalbėti prieš šitą projektą, nes pats neseniai auginau mažus vaikus ir tikrai esu ne kartą pats juos pervystęs viešoje vietoje kur nors ant fotelio ar ant žurnalinio staliuko. Tiesą sakant, nė karto dėl to nejutau jokio diskomforto. Manau, jeigu kas nors jaučia diskomfortą, tai yra to žmogaus galvoje esantis diskomfortas, o ne realus diskomfortas. Taigi, kai mes reikalaujame neapibrėžtai įrengti dar papildomas vienokias ar kitokias patalpas naujuose pastatuose, mes didiname kainą, didiname reguliavimą ir iš tiesų dar didiname tą atskirtį, kurią patiria jauni tėvai, nes kažkodėl manome, kad juos reikia uždaryti į rezervatą. Atsiprašau, jeigu kūdikio kakučiai kam nors yra negražu, jeigu pamatys juos viešumoje, tai nespręskime savo psichologinių problemų uždarydami jaunus tėvus į kokius nors rezervatus ir liepdami tuos rezervatus kitiems statyti. Aš tikrai kviečiu labai atsakingai, būtent būdamas supratingas jaunų tėvų ir mamų atžvilgiu, balsuoti prieš šitą projektą.
PIRMININKAS. B. Vėsaitė – už.
B. VĖSAITĖ (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, na, tiesiog turbūt kolegai R. Šimašiui neteko to darbo daryti, nes čia būtent ne dėl nežindymo, o dėl pervystymo. Tiesą sakant, bent jau turi būti elementarios sąlygos, ypač kokia nors patalpa, kur būtų galima ir nuplauti vaikutį, ir t. t. Man labai keistas tas prieštaravimas, nes turbūt važinėjote, kolega, po užsienio savivaldybes, turbūt važinėjote ir po poliklinikas. Na, būtinos tos patalpos, ir net abejonių nėra. Man tik labai gaila, kad mes labai ilgai užtrukome su to įstatymo pataisa, nes toks siūlymas buvo dar prieš aštuonerius metus. Taigi siūlau, kolegos, tikrai pritarti, tai yra pagalba jauniems tėvams, jaunoms mamoms ir jauniems tėčiams, tikrai tokios patalpos būtinos. Jeigu mes norime piliečių, mažų piliečių, tai tikrai reikia ir sudaryti tinkamas sąlygas. Prašau balsuoti už.
PIRMININKAS. Už ir prieš pasisakė. Kviečiu balsuoti dėl projekto Nr. XIP-4076(3).
Užsiregistravo 67 Seimo nariai. Balsavo 67 Seimo nariai: už – 50, prieš – 1, susilaikė 16. Po svarstymo projektui Nr. XIP-4076(3) yra pritarta. Prašom, dėl vedimo tvarkos ar replika po balsavimo. Prašom.
E. GENTVILAS (LSF). Pora dalykų. Visų pirma, kortelė kažkodėl neįsijungė, įskaičiuokite mano balsą kaip susilaikymą. Tiesiog nebuvo kontakto.
Ir antras dalykas, Seimo Pirmininkas nesiėmė vykdyti Statuto, gal jūs, kaip posėdžio pirmininkas, laikytumėtės Statuto 21 straipsnio. Kaip kompromisą siūlyčiau bent nuimti plakatus nuo tų vietų, kur nėra Seimo narių. Gal susiderėkime šitaip.
PIRMININKAS. Man atrodo, deryboms šiandien ne vieta. Judame prie kito darbotvarkės klausimo. O jūsų pastaba dėl neįskaityto balso bus pažymėta protokole.

12.28 val.
Energetikos įstatymo 2, 19, 23 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 191 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIIP-342(2) (svarstymas)

Darbotvarkės 1-9 klausimas – Energetikos įstatymo 2, 19, 23 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 191 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIIP-342(2). Pranešėjas – R. Žilinskas. Kviečiame į tribūną.
R. ŽILINSKAS (TS-LKDF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, kolegos, Ekonomikos komitetas 5 balsais už, 4 nariams susilaikius, pritarė komiteto patobulintam įstatymo projektui, atsižvelgdamas į Seimo narių pasiūlymus, taip pat Lietuvos Respublikos Vyriausybės išvadą ir Teisės departamento bei Europos Teisės departamento pastabas. Ačiū.
PIRMININKAS. Užsirašiusių diskutuoti nėra, bet mes jus tada kviečiame, nes dar yra pasiūlymų, kuriuos reikėtų peržiūrėti. Seimo narys J. Razma, buvo pritarta, tai bendru sutarimu?
R. ŽILINSKAS (TS-LKDF). Taip, bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Ar galime J. Razmą paprašyti, kad dar pristatytų? Ar galime bendru sutarimu pritarti? Gerai. Pritariame. Buvo Vyriausybės, yra pritarta iš dalies. Ar galime bendru sutarimu pritarti? Lietuvos Respublikos… po to dar Vyriausybės yra keletas, visoms yra pritarta. Antra Vyriausybės pastaba, kur yra irgi pritarti iš dalies. Ar galime bendru sutarimu pritarti? Galime. Trečia pastaba, kuri yra Vyriausybės, lygiai taip pat pritarta iš dalies. Ar galime bendru sutarimu pritarti? Pritarta. Yra Vyriausybės trečia pastaba, kuriai komitetas siūlo nepritarti.
R. ŽILINSKAS (TS-LKDF). Siūloma nepritarti, nes komitetas pritarė Seimo narių R. Žemaitaičio, K. Bartkevičiaus ir A. Pitrėnienės pasiūlymams, kurie yra jau inkorporuoti į įstatymo projektą.
PIRMININKAS. Ar galime bendru sutarimu palaikyti komiteto nuostatas? Taip. Dar viena Vyriausybės pastaba, irgi yra pritarti iš dalies. Ar galime bendru sutarimu palaikyti komiteto nuomonę? Galime. Ir paskutinė Vyriausybės pastaba, kuriai siūloma nepritarti. Gal galite pasakyti.
R. ŽILINSKAS (TS-LKDF). Atsižvelgiant į Seimo statuto dvidešimt pirmojo skirsnio reikalavimus, buvo pritarta Ekonomikos komiteto patobulintam įstatymo projektui.
PIRMININKAS. Ar galime bendru sutarimu palaikyti komiteto nuomonę? Bendru sutarimu. Ačiū. Už ir prieš užsirašiusių… Ačiū pranešėjui. Už ir prieš užsirašiusių kalbėti nėra. Projektas Nr. XIIP-342… Atsiprašau, man tik dabar įsijungė. Pirmasis už kalba J. Razma.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, iki šio momento dalis Lietuvos gyventojų, kurie apsirūpina kaip svarbiausiu energetiniu ištekliu naftos dujomis, buvo nuskriausti, nes tai buvo paliekama kaip nereguliuojama situacija. Kiek jau paslaugos tiekėjas užsiprašydavo, iš esmės tą naštą tekdavo gyventojams nešti. Tai reikia padėkoti projekto iniciatoriams, kad atkreipė dėmesį į tuos gyventojus, kurių daugiausia yra Mažeikiuose. Dabar mums priėmus šį svarstomą projektą, taip pat būtų reguliuojama, reguliuotų Kainų komisija. Man atrodo, priėmėme racionalų variantą, kad būtų reguliuojama ne kiekvienos savivaldybės mastu, jeigu yra įmonė, kuri teikia tas dujas kelioms savivaldybėms, o būtent visos įmonės mastu būtų reguliuojama, nes taip mažesni kaštai ir kaina labiau išsilygina. Manau, padarysime gerą darbą priėmę šį projektą ir vartotojai turėtų, tikiuosi, gauti dujas mažesnėmis kainomis.
PIRMININKAS. Prieš kalba K. Daukšys.
K. DAUKŠYS (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Iš tikrųjų įstatymo tikslas labai geras, bet bijau, kad jis nebus pasiektas dėl kelių dalykų. Pirma, tai naftos dujos šiek tiek skiriasi nuo gamtinių dujų savo prigimtimi ir kainos susidarymu. Antras dalykas, taip išlyginant kai kuriems miestams bus brangiau, kai kuriems pigiau, ir, ko gero, bendra pati pabaiga bus vis tiek brangiau. Tai aš ir komitete siūliau šiek tiek pagalvoti, palūkėti ir paskaičiuoti, kas bus su tuo reguliavimu, ir šioje Seimo salėje tą patį sakau. Mano galva, dujos, reguliuojamos tokiu būdu, tik pabrangs. Jeigu ne šiais metais, tai kitais. Jeigu šitą tikslą norime pasiekti, mes jį pasieksime.
PIRMININKAS. Ačiū. Vienas už, vienas prieš kalbėjo. Kviečiu balsuoti po svarstymo dėl Energetikos įstatymo 2, 19, 23 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 191 straipsniu įstatymo projekto Nr. XIIP-342(2).
Užsiregistravo 85 Seimo nariai. Balsavo 85 Seimo nariai: už – 78, prieš nėra, susilaikė 7. Po svarstymo projektui yra pritarta.

12.35 val.
Gamtinių dujų įstatymo 1, 2 ir 8 straipsnių papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-219 (svarstymas)

Kitas darbotvarkės 1-10 klausimas – Gamtinių dujų įstatymo 1, 2 ir 8 straipsnių papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-219. Komiteto išvada – siūloma atmesti. Kviečiame R. Žemaitaitį pristatyti ir po to kalbėsime už ir prieš.
R. ŽEMAITAITIS (TTF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gegužės 29 d. Ekonomikos komitetas svarstė Gamtinių dujų įstatymo 1, 2 ir 8 straipsnių pakeitimus. Kolegų Seimo narių buvo pateikti pasiūlymai, dėl kurių mes prieš tai ką tik balsavome balsuodami už Energetikos įstatymą, buvo atsižvelgta. Todėl komitetas siūlo atmesti.
PIRMININKAS. Dėkojame komiteto vadovui. Dabar už nori kalbėti K. Masiulis. Jo nėra. Kitų kalbėti norinčių nėra. Tada turėtume… Gal bendru sutarimu galime? Ar galime bendru sutarimu? Galime bendru sutarimu atmesti? Nėra prieštaraujančių? Nėra. Atmesta.

12.36 val.
Teismų įstatymo 63, 64, 66, 67, 68 ir 105 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-566 (pateikimas)

Ministro nematau, bet jeigu neprieštarauja Prezidentės atstovė, tada mes pereitume prie jos teikiamų klausimų, tai yra 1-12 klausimas – Teismų įstatymo 63, 64, 66, 67, 68 ir 105 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-566. Jeigu jie susiję su kitu jūsų klausimu… Atsiprašau, viskas gerai, tik šitas. Atsiprašau.
R. SVETIKAITĖ. Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamieji Seimo nariai, esu įpareigota pristatyti jums Respublikos Prezidentės iniciatyva parengtą Lietuvos Respublikos teismų įstatymo 63, 64, 66, 67, 68 ir 105 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo pataisas, kuriomis siekiama šių pagrindinių tikslų: padidinti teismų darbo efektyvumą, užtikrinant racionalų turimų žmogiškųjų išteklių paskirstymą tais atvejais, kai teismų darbo krūviai yra netolygūs ir dėl to nukenčia bylų nagrinėjimo trukmė ir kokybė; paskatinti didesnę asmenų, pretenduojančių į teismų vadovus ir aukštesnių teismų teisėjų pareigas, konkurenciją; ir užtikrinti skaidrią ir kokybišką teismų vadovų pavadavimo tvarką.
Šių tikslų įgyvendinimo siekiama tokiomis pagrindinėmis priemonėmis, kurios yra siūlomos teikiamu įstatymo projektu. Yra siūloma keisti galiojančią nepakankamai efektyvią teisėjų laikino perkėlimo tvarką, numatant galimybę laikinai perkelti teisėją į kitą teismą tada, kai Teisėjų taryba konstatuoja, kad iš esmės padidėjo darbo krūvis teisme arba atsirado kitų svarbių priežasčių. Tuo būtų sudarytos prielaidos spartesniam bylų nagrinėjimui tame teisme, kuriame bylos dėl laikinai išaugusio darbo krūvio stringa.
Taip pat siūloma koreguoti galiojantį reguliavimą, kai įstatymas numato galimybes laikinai perkelti Aukščiausiojo Teismo teisėją į Apeliacinį teismą, tačiau riboja galimybes Vyriausiojo administracinio teismo teisėją perkelti į Lietuvos apeliacinį teismą ir atvirkščiai, nors toks reguliavimas teismų savivaldai sudarytų didesnes galimybes reaguoti į susidariusias bylų nagrinėjimo trukmės problemas aukščiausiuose šalies teismuose.
Atkreipsiu dėmesį į tai, kad laikinai perkeltam teisėjui būtų mokamas ne tik ankstesnis atlyginimas, bet ir skaičiuojamas to teismo, iš kurio jis perkeltas, teisėjo darbo stažas ir užtikrinamos visos socialinės garantijos.
Antra. Siūloma padidinti teismų vadovų pareigų siekiančių asmenų konkurenciją ir sustiprinti teismų vadovų grandį. Pritarus pataisoms būtų sudarytos palankesnės galimybės aukštesnės pakopos teismo teisėjams pretenduoti į žemesnės pakopos teismų pirmininkų, pirmininkų pavaduotojų ir skyriaus pirmininkų pareigas. Taip paskirtam teismo vadovui būtų mokamas ne mažesnis negu ankstesnis atlyginimas, kurį jis gavo dirbdamas iki paskyrimo į žemesnės pakopos teismą, skaičiuojamas atitinkamai aukštesnio teismo teisėjo darbo stažas, suteikiama pirmumo teisė be atrankos būti paskirtam į ankstesnes pareigas.
Trečia. Siūloma padidinti asmenų, pretenduojančių į aukštesnius teismus, konkurenciją ir užtikrinti aukščiausią kvalifikaciją turinčių teisėjų galimybes siekti karjeros. Šiuo tikslu yra numatoma iki ketverių metų sumažinti reikalaujamą darbo stažą asmenims, siekiantiems tapti apygardų teismų teisėjais, numatyti galimybę apylinkių teismų teisėjams pretenduoti iš karto į Apeliacinį, Vyriausiąjį administracinį ir Aukščiausiąjį teismus, suvienodinti teisėjamas ir mokslininkams keliamus darbo stažo reikalavimus pretenduojant į Apeliacinį, Vyriausiąjį administracinį ir Aukščiausiąjį teismus.
Ketvirta. Siūloma tobulinti nustatytą teismų vadovų laikino pavadavimo tvarką. Šiuo metu nustatytos automatinio teismo vadovą pavaduojančio teisėjo parinkimo taisyklės veikia skaidriai – visais atvejais yra laikomasi didžiausią stažą turinčio teismo teisėjo taisyklės. Tačiau kartais sukuriama tokia situacija, kai laikinai teismo vadovo pareigas perima tas teisėjas, kurio administravimo gebėjimai yra nepakankami, jo jurisdikcinės veiklos rezultatai prasti ir apskritai teisėjo reputacija suabejota dėl jau konstatuotų arba tiriamų galimų etikos pažeidimų. Tokiais atvejais, kaip ir šiuo atveju, galiotų taisyklė, jog teismo pirmininko, pirmininko pavaduotojo arba skyriaus pirmininko pareigas laikinai eina kitas šio teismo teisėjas, bet kartu įtvirtinama galimybė paskirti ir kitą to teismo teisėją.
Teismų sistemos veiklos efektyvumo siekis yra vienas esminių Prezidentės prioritetų. Teikiamos Teismų įstatymo pataisos, kurių poreikiui pritarė visų pirma Teisėjų taryba, būtent ir yra skirtos kokybinių pokyčių teismų sistemoje vyksmui. Dėkoju už jūsų dėmesį.
PIRMININKAS. Jūsų paklausti nori 5 Seimo nariai. Pirmasis klausia S. Šedbaras.
S. ŠEDBARAS (TS-LKDF). Gerbiamoji pranešėja, aš dėl tos dalies, kur kalbama apie teisėjų perkėlimą. Be abejo, tai yra susiję su teisėjo darbo vieta. Žinoma, kad turi būti tam tikros procedūros. Turbūt daugiausia problemų kyla apylinkės teismų lygmeniu. Kaip jums atrodo, jeigu būtų pritarta tam didžiajam teismų jungimui, ten 12–13 teismų, ar didžiosios dalies tų krūvių išlyginimo ir terminų nagrinėjimo neišspręstų tas variantas?
R. SVETIKAITĖ. Dėkoju jums už klausimą. Tikrai labai taiklus jūsų klausimas. Manau, jis išspręstų jūsų minimų apylinkių teismų teisėjų lygmeniu, bet mes dabar turime problemų dėl Apeliacinio teismo, kitų aukštesnės grandies teismų. Šiuo projektu sprendžiamas šitų teismų klausimas.
PIRMININKAS. Jūsų klausia P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamoji pranešėja, mano klausimas nebūtų tiesiogiai susijęs su šio įstatymo pataisomis, bet aš norėjau jūsų paklausti, kaip jūs žiūrėtumėte, jei būtų bendra teismų sistema ir Aukščiausiojo administracinio teismo sprendimus būtų galima skųsti Lietuvos Aukščiausiajam Teismui?
R. SVETIKAITĖ. Dėkoju jums už klausimą. Iš tiesų tai su pataisomis nesusijęs klausimas. Šiuo atveju norėčiau pasakyti, kad tai yra diskusija, kuri vyksta gana ilgą laiką. Kiek garsiai ji vyksta, kitas klausimas, bet mes šiandien turime ir europinius standartus atitinkančių bendrosios kompetencijos teismų, kurie stovi pačioje aukščiausioje pozicijoje, tai Aukščiausiasis Teismas, ir administracinių teismų. Tai yra atskiros teismų sistemos. Šiuo atveju turime tokias dvi sistemas. Jeigu būtų priimti kitokie sprendimai, tai būtų kitokie.
PIRMININKAS. Jūsų klausia V. M. Čigriejienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamoji pranešėja, ar teisėjų perkėlimas tikrai užtikrins skaidrų ir kokybišką teismų procesą? Aš žinau, kad buvo muitininkai kilnojami, tačiau kaip buvo pasienyje korupcija, taip ji ir toliau išliko, tik galbūt net didesnio lygio. Sakykite, ar jūs tikrai būsite užtikrinta dėl to skaidrumo ir kokybiškumo? Ačiū.
R. SVETIKAITĖ. Dėkoju jums už klausimą. Iš tikrųjų tos priemonės, kurias siūlome mes, – tai ir Teismų įstatymo, ir kitų įstatymų pakeitimai, jie, matyt, kompleksiškai sprendžia jūsų iškeltą klausimą. Perkėlimo tvarka yra dar viena priemonė, kuri teismų sistemai, savivaldai leidžia spręsti tas problemas, šiek tiek operatyviau reaguoti į situaciją, kai viename ar kitame teisme susidaro labai didelis darbo krūvis. Tuos nelygumus išspręsti tai padės, aišku, iki tol, kol mes turėsime tą teismų sistemos reformą.
PIRMININKAS. Jūsų klausia B. Pauža.
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamoji pranešėja, ar nemanote, kad asmeniui, siekiančiam tapti Aukščiausiojo Teismo teisėju, reikalavimai turėtų būti aukštesni, negu yra numatyti jūsų teikiamame projekte, prieš tai pabūti, bent kaip dabar yra, kitų teismų teisėju ir panašiai?
R. SVETIKAITĖ. Dėkoju jums už klausimą. Iš tiesų šiuo įstatymo projektu kaip tik ir yra sprendžiama problema, nes šiandien turime situaciją, kai mokslininkas, kuris turi dešimties metų teisinio pedagoginio darbo stažą, gali pretenduoti į Aukščiausiąjį Teismą, o iš teisėjo yra reikalaujama trylikos metų darbo stažo. Toks netolygumas yra šiek tiek nepagrįstas, ir mes siūlome, kad tie darbo stažo reikalavimai būtų suvienodinti. Be jokios abejonės, jie turi būti aukščiausi, taip.
PIRMININKAS. Ir paskutinysis klausia A. Paulauskas.
A. PAULAUSKAS (DPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamoji pranešėja, sutinku su jūsų siūlymu, kad reikia spręsti Apeliaciniame teisme, kituose teismuose susikaupusias bylas, tačiau turiu keletą tokių pastabų.
Dėl 63 straipsnio 6 dalies, kur siūloma įtvirtinti papildomus teisėjo laikino perkėlimo į kitą teismą inicijavimo pagrindus. Tie pagrindai suformuluoti labai abstrakčiai – pasakyta „ir (ar) kitos aplinkybės“. Sutikite, kad negalėtų būti labai jau plečiamai aiškinamos tos kitos aplinkybės. Mano nuomone, jos turėtų būti tiksliau formuluojamos, nes tai susiję su teisėjų teisių ribojimu.
Dar viena pastaba. Ar nėra tokių minčių Aukščiausiojo Teismo teisėjus taip pat pasiųsti padirbėti į Apeliacinį teismą ar į kitus teismus?
Ir paskutinis. 105 straipsnio 8 dalyje, čia, aišku, kas skiria į kitus teismus, tačiau kas laikinai paveda eiti Aukščiausiojo Teismo ir Vyriausiojo administracinio teismo teisėjo pareigas, iš to 105 straipsnio 8 dalies neaišku. Ačiū.
R. SVETIKAITĖ. Ačiū už klausimą. Pabandysiu, jeigu nepamiršiu, į visus atsakyti. Iš tikrųjų ta formuluotė „kitos esminės aplinkybės“ neturėtų, kaip jūs ir sakote, būti aiškinama plečiamai. Tai turėtų būti tikrai tik tos aplinkybės, kai susiduriame su objektyviais faktais. Visiškai su jumis sutinku.
Dėl Aukščiausiojo Teismo. Iš tiesų šiomis jau galiojančiomis Teismų įstatymo pataisomis yra sudaryta tokia galimybė. Tiesiog teismų savivaldai tokia galimybė yra. Šiuo projektu yra siūloma sudaryti tą pačią situaciją dėl Vyriausiojo administracinio teismo ir Apeliacinio teismo, nes šiandien reikia spręsti Apeliacinio teismo darbo krūvio problemą.
Dėl 105 straipsnio…
PIRMININKAS. Dėkoju. Jūs atsakėte į visus Seimo narių klausimus. Užsirašiusių už ir prieš nėra. Gal galime po pateikimo pritarti bendru sutarimu? (Balsai salėje) Ne? Balsuojame. Ačiū, jūs galite palikti tribūną.
Balsuojame. Kas po pateikimo pritariate Teismų įstatymo 63, 64, 66, 67, 68 ir 105 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektui Nr. XIIP-566, balsuojate už.
Užsiregistravo 94 Seimo nariai, balsavo 94: už – 84, prieš nebuvo, susilaikė 10. Po pateikimo yra pritarta.
Pagrindinis komitetas – Teisės ir teisėtvarkos komitetas, papildomas – Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas. Siūloma svarstyti rudens sesijoje. Ar yra kitų nuomonių? Galime bendru sutarimu tam pritarti? Dėkojame.

12.48 val.
Suskystintų gamtinių dujų terminalo įstatymo 5, 10 ir 11 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-613 (pateikimas)

Kitas darbotvarkės klausimas, matau, yra ministras. Kviečiame dėl klausimo – Suskystintų gamtinių dujų terminalo įstatymo 5, 10 ir 11 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-613. Pranešėjas – energetikos ministras J. Neverovičius.
J. NEVEROVIČ. Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamieji Seimo nariai, Vyriausybės įgaliotas teikiu Suskystintų gamtinių dujų terminalo įstatymo 5, 10 ir 11 straipsnių pakeitimo įstatymo projektą. Juo numatoma keisti dabar galiojančio įstatymo kelias nuostatas, visų pirma atsisakant įtvirtintos privalomos 25 % taisyklės gamtinių dujų įmonėms.
Norėčiau priminti teisinio reguliavimo tikslą. Suskystintų gamtinių dujų terminalo įstatymo tikslas yra užtikrinti konkurencijos atsiradimą Lietuvos gamtinių dujų rinkoje. Šiuo metu dujų rinką kontroliuoja vienintelis išorinis tiekėjas, todėl įstatymo keitimo projektu siekiama apsaugoti gamtinių dujų vartotojų interesus, sudaryti prielaidas panaikinti monopolinę padėtį. Veikiantis terminalas suteiktų realią galimybę vartotojams apsirūpinti dujomis iš alternatyvių šaltinių, taip pat sudarytų sąlygas vystytis konkurencingiems komerciniams santykiams, kurie atneštų didžiausią naudą dujų rinkos plėtrai, konkurencingumui, integracijai.
Įstatymas numato laikino pobūdžio priemones, kurios užtikrins, kad gamtinių dujų rinkoje vartotojai turėtų galimybę pasirinkti tiekimo šaltinį. Įstatymo projekte numatytomis priemonėmis taip pat bus užtikrinta terminalo veikla, kas leis vartotojams, esant palankioms rinkos sąlygoms, apsirūpinti gamtinėmis dujomis iš suskystintų gamtinių dujų rinkos. Šios priemonės yra gyvybiškai svarbios ilgalaikiams Lietuvos vartotojų interesams užtikrinti, valstybės, jos verslo konkurencingumui didinti.
Vietoje 25 % taisyklės siūloma įtvirtinti gamtinių dujų diversifikavimo reikalavimus, maksimaliai mažinant valstybės intervenciją į laisvą rinkos veikimą. Siūlomą naują diversifikavimo reikalavimą įgyvendintų Vyriausybės nustatyta tvarka konkurso būdu paskirtasis tiekėjas bei valstybės reguliuojamą veiklą vykdantys energijos gamintojai, elektros energijos ir šilumos energijos gamybos procese naudojantys gamtines dujas.
Įstatymo pakeitimais siūloma įtvirtinti įpareigojimą valstybės reguliuojamiems elektros energijos ir šilumos gamintojams, kurių gaminamos energijos kaina ir gamybos apimtys yra reguliuojamos, įsigyti minimalų SGD termino būtinai veiklai užtikrinti reikalingą metinių dujų kiekį. Tas minimalus dujų kiekis yra skirtas stabiliai nenutrūkstamai terminalo veiklai užtikrinti minimaliu ekonominiu režimu.
SGD terminalo būtinąjį kiekį tvirtintų Vyriausybė. Jis, šiandieniniais skaičiavimais, sudarytų apie 0,5 mlrd. m3 per metus ir būtų atitinkamai paskirstomas energijos gamintojams Vyriausybės nustatyta tvarka ir sąlygomis, atsižvelgiant į energijos gamintojo gamtinių dujų poreikį konkrečiais metais. Privalomas gamtinių dujų tiekimo diversifikavimo reikalavimas energijos gamintojams bus taikomas tik pagal jų naudojamų dujų kiekio apimtį, nenumatoma privalomo įpareigojimo energijos gamintojams keisti energijos gamybos procese naudojamą į kitą kurą, pavyzdžiui, biokurą, nebus reikalaujama privalomai naudoti tam tikrą iš anksto apibrėžtą gamtinių dujų kiekį, nepriklausomai nuo realaus poreikio.
Minimalaus dujų kiekio tiekimas bus užtikrintas sutartimis su paskirtuoju tiekėju, jų pagrindu energijos gamintojas paves pirkti dujas terminale savo poreikiui užtikrinti. Sutartys su paskirtuoju tiekėju bus sudaromos penkeriems metams arba šalių tarpusavio susitarimu ilgesniam laikotarpiui. Atitinkamai įstatymo projekte yra įtvirtinama valstybės reguliuojama energijos gamintojo teisė likusiam gamtinių dujų kiekio poreikiui užtikrinti patiems laisvai pasirinkti apsirūpinimo gamtinėmis dujomis būdą. Tai būtų arba per dvišalę sutartį su gamtinių dujų tiekėjais, arba įsigyti biržoje, arba suteikiant įgaliojimus paskirtajam tiekėjui pirkti suskystintas gamtines dujas visai apimčiai, visam poreikiui tenkinti. Tokia galimybe taip pat galėtų pasinaudoti ne tik valstybės reguliuojamą veiklą vykdantys energijos gamintojai, bet ir visi kiti, kurie veikia šioje srityje ir gamina elektros energiją arba šilumą.
Įstatymo projektu aiškiai priskiriama privalomo įpareigojimo vykdymo atsakomybė paskirtajam gamtinių dujų tiekėjui, kuris būtų parenkamas konkurso būdu, būtų valstybės kontroliuojamas. Jo pelno norma būtų reguliuojama Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos. Jis būtų pripažintas strateginę reikšmę nacionaliniam saugumui turinčia įmone ir turėtų atitikti Europos Sąjungos trečiojo energetikos paketo reikalavimus, tai yra neturėtų vykdyti veiklos, kuri yra susijusi taip pat ir su energijos perdavimu.
Įstatymo projektu teikiamas teisinio reguliavimo mechanizmas, įtvirtinantis gamtinių dujų tiekimo diversifikavimo reikalavimus, yra lankstus ir gali būti peržiūrėtas iš esmės pasikeitus aplinkybėms gamtinių dujų sektoriuje. Rengdami įstatymo pakeitimus, glaudžiai bendradarbiavome su Europos Komisija, detaliai pristatėme siūlomus pakeitimus. Norėčiau pažymėti, kad gavome Europos komisaro, atsakingo už energetiką, laišką, kuriame jis pažymi, kad įstatymo projektu teikiami pakeitimai yra sveikintini ir Europos Sąjungos vidaus rinkos taisyklių atžvilgiu yra vertinami palankiai.
Pabaigai. Atsižvelgdami į tai, kad šitas įstatymas yra tiesiogiai susijęs su projekto grafiku ir tuo, kad siekiame užbaigti projektą iki kitų metų pabaigos, prašytume šį įstatymą svarstyti pavasario sesijoje, taip pat jam ir pritarti. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju, ministre. Jūsų paklausti nori jau daugiau nei 11 Seimo narių, 12 Seimo narių. Pirmasis klausia K. Masiulis.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, norėjau pasiteirauti. Gal galite pavardinti ar pateikti pavyzdį, kokias įmones palies tas reikalavimas sudaryti sutartis penkeriems metams?
J. NEVEROVIČ. Kalbant konkrečiai, tai yra tos įmonės, kurios yra reguliuojamos valstybės aktais ir jų elektros energijos gamyba ar šilumos gamyba yra subsidijuojama. Konkrečiai galima išvardinti: įmones, kurios elektros energijos gamybą vykdo termofikaciniu režimu kombinuotojo elektros energijos ir šilumos gamybos ciklo elektrinėse; elektrines, kuriose elektros energiją gaminti būtina elektros energijos tiekimo saugumui užtikrinti; elektros energetikos sistemos rezervams užtikrinti nustatytas elektrines ir reguliuojamą šilumos energijos gamybą vykdančias įmones. Visos, kurios gauna valstybės pagalbą.
PIRMININKAS. Klausia A. Kubilius.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, nesu prieš šias pataisas, tik noriu geriau suvokti jūsų mąstymo logiką. Aš skaitau ne patį įstatymą, aš skaitau aiškinamąjį raštą ir čia randu štai tokį argumentą. „Siūlomais pakeitimais siekiama sumažinti SGD terminalo projekto įgyvendinimo naštą gamtinių dujų rinkos dalyviams.“ Ir toliau jau jūs dėstote, kad ta našta iš dalies perkeliama ant elektros ir šilumos gamybos gamintojų. Kodėl šiuo atveju yra manoma, kad gamtinių dujų rinkos dalyviams naštą reikia mažinti, o kitiems mūsų ekonominio gyvenimo dalyviams didinti? Aš gal taip paklausčiau – kokia viso to logika? Suprantama, kad tą minimalų kiekį tikrai reikia pirkti, kad terminalas nuolat veiktų, ir tai yra tam tikra lyg ir draudiminė funkcija, arba pareiga, bet kodėl iš jos yra išbraukiami pagrindiniai dujų vartotojai, tai yra dujų rinkos dalyviai?
Ir antra mano klausimo dalis. Ar jūs nemanote, kad įstatyme reikėtų labai aiškiai apibrėžti, kad dujų terminalas yra ne paslaugos teikėjas, o visos dujų infrastruktūros sudėtinė dalis? Viešosios dujų infrastruktūros sudėtinė dalis, lygiai tokia pat, kaip vamzdžiai, kaip slėgio stotys ir kitos panašios dujų sistemos dalys.
J. NEVEROVIČ. Labai ačiū už jūsų klausimą. Pradėsiu gal nuo paskutinio klausimo. Manau, kad idealiai, žiūrint į tai, kaip galėtų atrodyti pati sistema, taip ir turėtų būti, t. y. kad suskystintų gamtinių dujų terminalas turėtų būti perdavimo sistemos dalis. Tačiau dėl to, kaip šita rinka yra organizuota dabar, dėl to, kad kol kas iki galo nėra įgyvendintas trečiasis energetikos paketas Lietuvoje, to padaryti neįmanoma. Kada nors ateityje galbūt tai ir galėtų įvykti.
Grįžtant prie pirmojo klausimo, iš tiesų problema, kurią siekiame spręsti, nėra naštos pasidalinimas, nes tai daugiau yra aktualu kalbant apie tarifą. Mes šiuo atveju kalbame apie prekybą dujomis ir minimalaus poreikio tenkinimo užtikrinimą per terminalą. Ir šiuo atveju atsakėme į priekaištus, kad valstybė tokiais sprendimais, kurie buvo ir yra įtvirtinti dabar galiojančiame įstatyme, kišasi į laisvąją rinką. Kitaip sakant, ta ingerencija yra pernelyg didelė, ir mūsų pasiūlytas variantas, su kuo sutiko ir Komisija, kad valstybė ingerencijos masę mažintų iki to minimalaus, būtino tam, kad užtikrintų terminalo veiklą. Darome tą per valstybės turimus svertus, tai yra išnaudodami ir nukreipdami valstybės realiai perkamas dujas į terminalą.
PIRMININKAS. Klausia A. Mazuronis.
A. MAZURONIS (TTF). Labai dėkui. Gerbiamasis ministre, iš tiesų jūs iš dalies atsakėte, bet aš norėjau dar kartą pasitikslinti. Ar aš teisingai suprantu, kad šiuo įstatymo projektu jūs keičiate tvarką, kai dabar visi dujų mokėtojai, dabartiniai dujų vartotojai, finansuoja būsimą terminalą be jokių išimčių, išskirdami tą finansavimo tvarką, kad tik tos išlaidos gali būti įtraukiamos į kintamą dalį, kurios negali būti finansuojamos iš kitų šaltinių, arba kurios bus suderintos su Kainų ir energetikos komisija? Ir jeigu aš teisingai suprantu, kad jūs keičiate tą finansavimo modelį būtent ta tvarka, sakykite, dabartiniai dujų vartotojai, kiek aš žinau, jau yra kreipęsi į įvairiausias teismines institucijas dėl tokio mokesčio teisinio pagrindo… Buvimo dujų dedamosios, kokia dabar yra. Sakykite, ar ministerija, jeigu pralaimės šį teisinį ginčą su dabartiniais dujų vartotojais, jau yra numačiusi kokį nors kelią, kaip tuos viešųjų finansų nuostolius reikės bandyti prisiteisti iš atsakingų asmenų, ar kažkokia kita forma ginti viešąjį interesą, jeigu tas teisminis procesas dėl prieš tai buvusios valdančiosios daugumos nekompetentingų ir neatsakingų veiksmų bus praloštas?
J. NEVEROVIČ. Ačiū už jūsų klausimą. Jis padeda išgryninti du dalykus. Pirmas yra tai, kad siūlomo pakeitimo esmė yra prekybos sureguliavimas ir valstybės įsikišimo į prekybą dujomis sumažinimas atsisakant 25 % taisyklės. Noriu pasakyti, kad čia vyko didžiausias ginčas. Rinkos dalyviai buvo apskundę šitą nuostatą Europos Sąjungos institucijose, tačiau turint šitą naują mūsų pasiūlytą variantą ir informavus Komisiją apie tai, kad sieksime, kad pavasario sesijoje būtų atsisakyta 25 % taisyklės, gavome informaciją iš Komisijos, kad tyrimas dėl to buvo sustabdytas.
Antras aspektas, ką jūs kalbėjote, yra tarifo klausimas. Mes šitos vietos iš esmės nesiūlome keisti, įstatyme lieka tokia galimybė. Tačiau norėčiau deklaruoti, kad Vyriausybė dirba kartu su „Klaipėdos nafta“ dėl to, kaip būtų galima užtikrinti šito projekto finansavimą. Dar kartą norėčiau pabrėžti, kad tam atvejui, jeigu nebūtų rastas sprendimas, įstatyme yra numatyta galimybė, kad projektas taip pat gali būti finansuojamas iš tarifo.
PIRMININKAS. Klausia B. Vėsaitė. Ir paskutinysis turbūt jau pagal laiką ruošiasi M. Zasčiurinskas.
B. VĖSAITĖ (LSDPF). Gerbiamasis ministre, sveikinu, kad taisote buvusios Vyriausybės klaidas, nes iš tikrųjų būtume sulaukę Teisingumo Teismo sprendimo dėl konkurencijos principo pažeidimo. Dabar mano klausimas būtų toks. Didžiausias gamtinių dujų vartotojas iš verslo įmonių yra „Achema“. Tai jai šitas principas, kiek suprantu, negalios, ji galės naudotis laisvai pirkdama iš ten, kur tikrai dujos pigiausios. O dabar, tarkime, termofikacinės elektrinės, pavyzdžiui, Kauno miestas, kuris dabar 100 % gyvena su gamtinėm dujom. Tai koks tas minimalus reikalavimas bus, tarkime, Kauno miestui nusipirkti? 25 %, 30 %, 80 % ir kiek išaugs kainos, nes šiaip terminalas statomas tam, kad turėtume pigesnių dujų kaip alternatyvą.
J. NEVEROVIČ. Labai ačiū už jūsų klausimą. Reikėtų pasakyti, kad terminalui atsiradus kainos turėtų kristi, o ne išaugti. Jau dabar galime pasakyti, kad tokios yra indikacijos. Bet kuriuo atveju manau, kad kainos, kalbant apie naujojo modelio pritaikymą, neturėtų išaugti. Kalbant konkrečiai apie tai, kokiomis proporcijomis būtų paskirstytos tos kvotos, manau, tai nėra esminis dalykas. Svarbu tai, kad Vyriausybė bus įgaliota patvirtinti tvarką, atlikti atitinkamas procedūras ir užtikrinti tą minimalų kiekį, kaip ir sakiau, apie 0,5 mlrd. Virš to visi rinkos dalyviai, reguliuojami ir nereguliuojami, turės laisvę pasirinkti, ar jie norės pirkti iš terminalo, ar galbūt ir iš vamzdžio.
PIRMININKAS. Paskutinis klausia M. Zasčiurinskas.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamasis ministre, mano klausimas toks. Žinote, per tuos ketverius metus Lietuvoje skurdas gerokai išaugo, mes pagal socialinius rodiklius, pagal vargano gyvenimo rodiklius, pagal šeimų biudžetus ir t. t. esame paskutinėje ar priešpaskutinėje vietoje. Tiesa, per tuos ketverius metus išėjome ir į pirmą vietą pagal vaikų savižudybių skaičių, pagal suaugusiųjų savižudybių skaičių. Žodžiu, socialinė padėtis per tuos ketverius metus labai pablogėjo. Net ir Prezidentė, kalbėdama tiek šiandien, tiek praėjusiais metais, socialinės srities net nedrįsta liesti, nes ten tokia bloga padėtis, kad jai, matyt, net nepatogu apie ją kalbėti. Dujų kainos tiesiogiai veikia pragyvenimo lygį, žmonių pragyvenimo lygį, šeimos biudžetą, jų pajamas. Sakykite, kaip šitie jūsų siūlomi pakeitimai paveiks paprastų žmonių gyvenimą? Ar jų šeimų pajamos padidės, ar sumažės? Ačiū.
J. NEVEROVIČ. Ačiū už jūsų klausimą. Manau, kalbėdami apie tai, kad atsiras dujų tiekimo alternatyva, galime kartu konstatuoti, kad greičiausiai tas pasitarnaus kainų mažėjimui. Kainos, kurios yra taikomos šiuo metu vienintelio dujų tiekėjo Lietuvoje, yra aukščiausios Europos Sąjungoje. Kalbėdami, kaip jau minėjau, su galimais suskystintų gamtinių dujų tiekėjais, matome, kad kaina terminale gali būti konkurencinga. Tai reiškia, kad nuo kitų metų pabaigos dujų kaina turėtų mažėti. Tai, aišku, lemtų ir šilumos kainų mažėjimą, nes daugiausia šilumos Lietuvoje šiuo metu vis dar gaminama iš dujų.
PIRMININKAS. Dėkoju, ministre. Laikas, skirtas šiam klausimui, baigėsi. Už, prieš pasisakyti… Visi kalba už. Gal sutarkime, kad nereikia kalbėti, nes jeigu visi taip bendrai, gal po pateikimo… Atsirado prieš. Tada turėsime leisti ir už kalbėti. K. Masiulis – už. Po to A. Skardžius – prieš.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Galiu ir nekalbėti, jeigu taupome laiką. Gerbiamieji kolegos, jeigu iš tikro reikia tikslinti įstatymą tam, kad terminalas būtų pastatytas ir būtų pastatytas kiek galima greičiau, jeigu tokie tikslinimai leis terminalui pradėti veikti, veikti sėkmingai, tai mes turime pritarti šiems siūlymams. Kadangi dabar yra pateikimo stadija, siūlau pritarti po pateikimo tam, kad galėtume geriau įsigilinti į siūlymus ir padaryti išvadas, o jeigu reikia, ir pakeitimus vėlesnėse svarstymo stadijose. Siūlau pritarti.
PIRMININKAS. Kadangi A. Skardžius šiek tiek pasvarstęs apsisprendė irgi už, tai nebėra kam kalbėti prieš. Gal galime po pateikimo bendru sutarimu? (Balsai salėje) Bendru sutarimu pritarta.
Dabar turėtume apsispręsti dėl komitetų. Pagrindinis – Ekonomikos komitetas. Ir dar patikslinimas. Po Seniūnų sueigos nuomonė šiek tiek keičiasi, kad reikėtų svarstyti šią sesiją. Ar galime svarstyti birželio 20 d.? Bendru sutarimu.
Dar R. Žilinskas per šoninį mikrofoną. Prašom.
R. ŽILINSKAS (TS-LKDF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Pasitaręs su Energetikos komisijos pirmininku, siūlau įtraukti ir Energetikos komisiją kaip papildomą komitetą. Klausimas išties itin svarbus.
PIRMININKAS. Ar galime bendru sutarimu sutarti, kad pagrindinis – Ekonomikos komitetas, papildomas – Energetikos komisija ir svarstymo data birželio 20 d.? Ačiū. Bendru sutarimu pritarta.

13.10 val.
Teismų įstatymo 68 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-680 (pateikimas)

Darbotvarkės 1-13 klausimas – Teismų įstatymo 68 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-680. Pranešėjas – R. Kupčinskas. Kviečiame į tribūną.
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Laba diena, gerbiamieji kolegos. Pristatau įstatymo projektą dėl Teismų įstatymo 68 straipsnio 3 punkto pakeitimo. Prieš tai prezidentūros atstovė pristatė labai išsamų pakeitimų paketą, šitas buvo registruotas prieš keletą metų ir buvo siekiama, kad kandidatai į Aukščiausiojo Teismo teisėjus būtų aukščiausios kvalifikacijos teisininkai. Siūloma, kad vis dėlto 10 metų pedagoginis stažas būtų po to, kai kandidatas apsigynė tam tikros teisinės krypties socialinių mokslų daktaro laipsnį. Ačiū.
PIRMININKAS. Jūsų paklausti nori K. Masiulis.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Aš norėčiau paklausti, ar tikrai čia pedagoginio stažo reikia tam, kad teisėjas, apsigynęs disertaciją, 10 metų būdamas mokslininkas, būtų kvalifikuotas? Tai ką tas stažas, būtent pedagoginis, suteikia kvalifikacijai?
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Ačiū už klausimą. Ne kartą buvo tokių atvejų, buvo siūloma, jeigu turi 10 metų pedagoginį stažą, paskutiniais metais apsigina mokslinį darbą, gauna atitinkamą mokslinį laipsnį ir jau gali kandidatuoti į Aukščiausiojo Teismo teisėjus. Man regis, kad vis dėlto Aukščiausiajame Teisme turi dirbti aukščiausios kvalifikacijos teisininkai, aišku, turi turėti atitinkamas moralines savybes ir, be abejo, didelį tiek mokslinį, tiek pedagoginį patyrimą. Būtų gerai, kad turėtų ir praktinę patirtį. Aš manau, kad Aukščiausiojo Teismo teisėjais gali būti tik aukščiausią kvalifikaciją turintys teisininkai. Ačiū.
PIRMININKAS. Atsakėte į klausimus. Už ir prieš. Prieš – K. Masiulis. Prašom.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Kolegos, kai kas čia nustebo, kad prieš. Iš tikro – prieš. Nė kiek nėra abejonių, kad teisėjais turėtų būti kvalifikuoti ir kompetentingi asmenys. Jeigu teisininkas įgijo mokslinį laipsnį, manau, tai yra įrodymas, kad jis turi labai aukštą kompetenciją. Jeigu jis dar turi mokslinio darbo stažą apgynęs, tai irgi yra įrodymas. Jeigu žmogus dirba mokslo įstaigoje, tarkim, teisininkas dirba mokslo įstaigoje, Teisės institute, tai Teisės institute jis niekada negalės tapti nei docentu, nei profesoriumi ir niekada negalės įgyti pedagoginio stažo. Tokie teisininkai jau būtų pasmerkti – negalės tapti teisėjais. Kodėl reikėtų sudaryti dirbtines kliūtis tokiems žmonėms, kurie turi puikiausią kvalifikaciją?
Aš manau, kad tokiomis pataisomis užkirstume kelią daugeliui labai kvalifikuotų žmonių tapti teisėjais. Nereikėtų siaurinti tokių galimybių kvalifikuočiausiems Lietuvos teisininkams, kurie turi mokslinius laipsnius.
PIRMININKAS. Balsuojame dėl Teismų įstatymo 68 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIIP-680.
 Užsiregistravo 98 Seimo nariai, balsavo 96: už – 39, prieš – 4, susilaikė 53. Po pateikimo nepritarta.
Alternatyviai turėtume apsispręsti, o gal bendru sutarimu tobulinti? (Balsai salėje) Nesutinka. Tada turime apsispręsti balsuodami. Balsuojame alternatyviai. Kas balsuoja už, balsuoja už tobulinimą, kas balsuoja prieš – atmesti. Balsuojame.
Už – 39, prieš – 46. Projektas yra atmestas.

13.16 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo laikinosios tyrimo komisijos sudarymo dėl galimo poveikio Lietuvos teismams ir šių teismų teisėjams“ projektas Nr. XIIP-638 (pateikimas)

Darbotvarkės 1-14 klausimas – Seimo nutarimo „Dėl Seimo laikinosios tyrimo komisijos sudarymo dėl galimo poveikio Lietuvos teismams ir šių teismų teisėjams“ projektas Nr. XIIP-638. Pranešėjas – R. Markauskas.
Dėl vedimo tvarkos – V. Bukauskas.
V. BUKAUSKAS (DPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Frakcijos vardu norėčiau paprašyti pertraukos, nes nėra teikėjo, nėra pranešėjo ir pagal laiką buvo numatyta anksčiau.
PIRMININKAS. Iki kada?
V. BUKAUSKAS (DPF). Iki kito posėdžio.
PIRMININKAS. Supratome. Vakariniame posėdyje. Balsuojame. Kas už tai, kad būtų pertrauka, balsuojate už, kas prieš, balsuojate prieš arba susilaikote.
Užsiregistravo 106, balsavo 103: už – 60, prieš – 33, susilaikė 10. Pertrauka iki kito posėdžio.

13.18 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo laikinosios tyrimo komisijos dėl 2007 m. Nacionalinėje energetikos strategijoje suformuluotų siekių įgyvendinimo rezultatų įvertinimo ir situacijos energetikos sektoriuje išsiaiškinimo“ projektas Nr. XIIP-637 (pateikimas ir svarstymas)

Darbotvarkės 1-15 klausimas – Seimo nutarimo „Dėl Seimo laikinosios tyrimo komisijos dėl 2007 m. Nacionalinėje energetikos strategijoje suformuluotų siekių įgyvendinimo rezultatų įvertinimo ir situacijos energetikos sektoriuje išsiaiškinimo“ projektas Nr. XIIP-637. Pranešėjas – V. Vasiliauskas. Kviečiame į tribūną.
V. VASILIAUSKAS (DKF). Laba diena, pone posėdžio pirmininke! Laba diena, kolegos! Ačiū, kad prieš pietus neišsivaikščiojote ir šitą svarbų klausimą svarstysime kartu.
Norėčiau iš karto pasakyti, kad, siūlydama šitą komisiją, „Drąsos kelio“ frakcija nepretenduoja nuversti valdžios, nepretenduoja užimti Energetikos ministerijos ar net atskiros elektros skydinės. Iš tikrųjų šitos komisijos veikla būtų nesėkminga, jeigu ji atstovautų kurios nors vienos partijos interesams, jeigu kas nors mėgintų ja pasinaudoti suvesti sąskaitas. Vis dėlto situacija energetikos saugumo srityje yra tokia dramatiška ir net gal labai bloga, kad čia užsiimti savo pigių dividendų rinkimu būtų tikrai, manau, nusikaltimas Lietuvos tautai.
Situacija iš tikrųjų yra labai bloga. Po to, kai 2009 m. buvo uždaryta Ignalinos atominė elektrinė, kuri gamindavo 70 % mūsų elektros energijos, mes dar labiau tapome priklausomi nuo Rytų kaimyno. Jeigu dar pridursime dujas, tai situacija išvis yra katastrofiška, kadangi apie 90 % mūsų importuojamų energetikos resursų yra iš vienos šalies.
Norėčiau pasakyti, kad šiandien nuskambėjusi Prezidentės optimistine gaida, kad reikia išsilaikyti dvejus metus ir 2015 m. mes jau tapsime nepriklausomi, yra per daug optimistinė. Nes 2015 m., net nutiesus povandeninį kabelį į Švediją ir sujungus Lietuvą su Lenkija, dėl per mažo galingumo mes vis tiek būsime kol kas dar priklausomi nuo Rytų kaimyno. Ir tiktai nutiesus antrą Lietuvos ir Lenkijos elektros jungtį, antrą eilę, bus tikrai pasiekta energetinė nepriklausomybė. Todėl iki šviesos tunelio gale mūsų laukia dar labai ilgas ir sunkus kelias.
Kodėl komisijos vienas iš klausimų būtų dėl 2013 m., tai yra dabarties, kai Lietuva yra kur kas mažiau saugi, nei buvo prieš 2007 m., kai buvo priimta tikrai puiki Elektros energijos strategija. Kodėl taip įvyko? Matyt, viena iš priežasčių yra tai, ir tai yra Lietuvos valstybės įsisenėjusi yda, kad mes priimame puikias strategijas, suformuluojame konkrečius uždavinius, bet kai tų uždavinių neįgyvendiname, mes priimame naują strategiją. Apie tai šiandien, beje, kalbėjo ir valstybės vadovė, kuri ironiškai priminė, kad Lietuva turi septynias elektros energijos strategijas. Septynias! Panašiai atsitiko ir su 2007 metų Nacionalinės energijos strategija, kuri iš tikrųjų yra pati profesionaliausia, jos apimtis ir turintys rodo, kad ji yra tikrai pati solidžiausia, galbūt net pirma tikroji strategija. Tačiau pamačius, kad uždaviniai bus laiku neįgyvendinti, 2012 m. birželio mėnesį Seimui buvo pateikta nauja Nacionalinės nepriklausomybės strategija, kuri buvo patvirtinta ir kuri su ankstesne strategija… nieko naujo, išskyrus netikusį pavadinimą. Visi profesionalai juokiasi iš energetinės nepriklausomybės, kadangi nepriklausoma gali būti tik energetinė sala, o Lietuva ir taip yra, kaip žinome, energetinė sala.
Kas dėl to kaltas? Kodėl mes tapome nesaugesni šiame įtampų kupiname pasaulyje? Kodėl mes negalime išsiveržti iš glėbio monopolininkų, kurie primeta mūsų žmonėms, mūsų verslui plėšikiškas kainas? Pavyzdžiui, net Vokietija už dujas moka 30 % mažiau nei Lietuva. Koks verslas tokį skirtumą gali atlaikyti? 30 %! Klausimai, be abejo, yra nemalonūs, kai ką turbūt ir erzinantys. Jeigu mes tikrai norime pasiekti energetinį saugumą, mes turime nebijoti šitų atvirų ir nepatogių klausimų. Nebijokime!
Tiesa, jau pasigirdo ironiškų užuominų viešojoje erdvėje, kad šitie projekto klausimai, kuriuos jūs visi skaitėte, yra suformuluoti „Gazpromo“ būstinėje. Aišku, aš didžiuojuosi savo komandos profesionalumu, jeigu pasiekėme tokį lygį. Jeigu rimtai šnekėtume, tai, be abejo, būtų naivu tikėtis, kad „Gazpromui“ nerūpi įvykiai mūsų energetikos sektoriuje, kad „Gazpromui“ nerūpi mūsų energetinis saugumas. Jie darys viską, kad torpeduotų mūsų energetinio saugumo objektus. (Balsai salėje)
Aš galėčiau priminti vieną pavyzdį, kuris labai atitinka mūsų darbotvarkės 3 klausimo esmę, dėl 2007 m. strategijos svarbiausių objektų įgyvendinimo. Tai yra suskystintų dujų terminalas, kurio konkursą, vykdydama G. Kirkilo Vyriausybės nurodymą, paskelbė Ūkio ministerija. Ir Ūkio ministerija pakvietė supaprastinta tvarka į šitą terminalą… 20 % pasiūliusią įsigyti stambiausią gamtinių dujų vartotoją „Achemos“ grupę. Tai neteisingai buvo vadinama Lubio terminalu, iš tiesų buvo valstybės terminalas, kadangi valdymo teisė 80 % priklauso valstybei… čia 20 % investuoti į šitą energetinio saugumo objektą. Bet iš karto buvo apskųstas „Lietuvos dujų“ šitas konkursas, o „Lietuvos dujos“, kaip žinote, atstovauja Lietuvoje „Gazpromo“ interesams, iš karto, kaip burtų lazdele mostelėjus, Valstybės saugumo departamento buvusi Trečioji valdyba, vadovaujama Lino Jurgelaičio, pradėjo operatyvinį tyrimą prieš „Achemos“ vadovus, po to informacija buvo permesta iš karto į Specialiųjų tyrimų tarnybą, kur buvusio pirmojo direktoriaus pavaduotojo Aidano, pamiršau pavardę, iniciatyva buvo pradėtas ikiteisminis tyrimas. Ir tada prasidėjo kratos, prasidėjo apklausos, ir tą suskystintų dujų terminą visi iki vieno užmiršo. Prisiminė po trejų metų. Bet jau dabar šitą suskystintų dujų terminalą stato valstybė už skolintus pinigus. Kam tai buvo naudinga? Aišku, „Gazpromui“, nes jis turėjo ketverius metus plėšti mūsų verslą, mūsų žmones pagal pačias didžiausias Europos Sąjungos kainas.
Tai dabar aišku, kad per praėjusią kadenciją mums trūko susiklausymo ir net Seimas buvo nušalintas nuo šitų svarbiausių energetikos strateginių problemų. Net ir valdančioji partija, buvusi valdančioji partija ir jos pati didžiausia frakcija, tuo metu, manau, nebuvo labai daug informuojama apie padėtį energetikos sektoriuje. Kitaip tariant, buvęs energetikos ministras ir jo komanda nepasitikėjo nei Seimu, nei savo frakcija, nei Lietuvos visuomene ir už tai jie taip pat gavo tokį pat atsakymą iš Lietuvos žmonių. Jie pasakė jį savo referendumu, pareikšdami nepasitikėjimą buvusia Energetikos ministerija ir jos svarbiausiu projektu. Aš siūlau kolegoms Seime tos klaidos nekartoti, būti visiems solidariems, atviriems, nepriimti sprendimų už uždarų durų ir tikiuosi, kad jeigu šitos komisijos sudarymui būtų pritarta, tai būtų ne skaldanti, o didinanti mūsų solidarumą, pasitikėjimą vienų kitais. Nes mes savo svarbiausių energetikos saugumo objektų nepastatysime be žmonių paramos, be jų pasitikėjimo. Ačiū.
PIRMININKAS. Jūsų pirmoji klausia R. Juknevičienė.
R. JUKNEVIČIENĖ (TS-LKDF). Gerbiamasis pranešėjau, šiek tiek aiškiau pasidarė, dabar supratau, kad jūs čia stovite ir kaip buvęs „Achemos“ koncerno darbuotojas. Bet mano klausimas ne apie tai.
Pone Vasiliauskai, jeigu būtumėte palankiai nusiteikęs pagrindinių energetinių projektų atžvilgiu, visus atsakymus į nutarime pateiktus klausimus galėtumėte labai lengvai gauti, nes jie tikrai nesunkiai surandami, ypač Seimo nariui. Jeigu būtumėte geranoriškas, suprastumėte, kad 2007 m. strategija pradėta realiai įgyvendinti tik buvusios Vyriausybės. Jūsų pasirinktas kelias ir rodo, kad jums nepriimtina jokia strategija, todėl esmė čia ne suformuluoti klausimai, o jūsų pasirinktas įrankis per sukeltą viešumą paskleisti abejones dėl Lietuvos energetikos politikos. Aš jau necituosiu VSD, LTD ataskaitų, Prezidentė šiandien labai teisingai kalbėjo apie dedamas pastangas per suinteresuotus verslininkus ir tarpininkus veikti. Taigi mano klausimas toks, kodėl ryžotės atsiskleisti arba bent jau sudaryti įspūdį kaip akivaizdaus Kremliaus interesų tarpininko. Gal galėtumėte atskleisti ir tuos, kurie jums padėjo tekstą parengti? Tik prašyčiau be demagogijos apie gerus norus įgyvendinti Nacionalinio saugumo strategiją.
V. VASILIAUSKAS (DKF). Į tokį demagogišką ir nemandagų klausimą aš galėčiau atsakyti tik demagogija. O ponia Juknevičiene, Bronislovas Lubys, lygiai kaip ir jūs, buvo Lietuvos Nepriklausomybės Akto signataras, kartu su jumis pasirašė, ir būtų labai gaila šmeižti jo atminimą.
R. JUKNEVIČIENĖ (TS-LKDF). Aš kalbu apie „Achemą“. O ką jūs čia?
PIRMININKAS. Klausia A. Anušauskas.
A. ANUŠAUSKAS (TS-LKDF). Žinoma, į klausimus norėtųsi išgirsti ir atsakymus. Ne per seniausiai, t. y. prieš kelias dienas, karinės žvalgybos parengtame grėsmių nacionaliniam saugumui vertinime rašoma, kad Rusijos vadovybė energetiką vertina kaip vieną pagrindinių politinės įtakos Vidurinio ir Rytų Europoje svertų, todėl itin jautriai reaguoja į bet kokias šio regiono valstybių pastangas didinti energetinę nepriklausomybę. Sveikintina, žinoma, tai, kad valdančioji koalicija, matyt, pirmiausia socialdemokratai, iš viso pasiryžo paskelbti seniai mums žinomas tiesas, dar kartą atidengti tą realybę, kurioje dirbo konservatorių ir liberalų Vyriausybė. Tai vis dėlto, ar jums neatrodo, kad jūsų dabartinė iniciatyva pasižymi nepaprastai dideliu jautrumu Rusijos energetinių interesų atžvilgiu Lietuvoje?
V. VASILIAUSKAS (DKF). Ne, neatrodo. O šiaip galėčiau papildyti jus, nacionalinio saugumo eksperte, kad iš tikrųjų „Gazpromas“ yra tas instrumentas, kuriuo vykdoma Rusijos politika tiek Europoje, tiek Lietuvoje, tiek Baltijos šalyse, kadangi, anot Rusijos žiniasklaidos, vienas iš „Gazpromo“ akcininkų yra Vladimiras Vladimirovičius Putinas. Iš tikrųjų Rusijoje, toje ataskaitoje nelabai tikslūs yra skaičiai, jeigu Rusija surenka iš dujų ir naftos energetinių resursų iki 50 % metinio biudžeto, tai įsivaizduojate, koks tai jautrus dalykas yra dujų klausimas. Ir, deja, dujų klausimas praėjusioje kadencijoje buvo vienas skaudžiausių dalykų. Ir šitą jūsų demagogiją turėjo apmokėti Lietuvos žmonės. Jie ketverius metus kartojo – moka brangiausiai Europos Sąjungoje.
PIRMININKAS. Klausia K. Masiulis.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Gerbiamasis kolega, su didele nuostaba kažkada skaičiau jūsų paties straipsnį apie tai, kaip jūs vykote į Jungtines Amerikos Valstijas, vadovavote kultūros darbuotojų, rodos, teatro delegacijai ir padėjote vienam KGB agentui šnipinėti Prezidentą V. Adamkų. Dabar aš noriu paklausti, ar čia vis dar tos pačios sąsajos ir jūsų draugystės tęsiasi, ar dabar tie patys pagalbininkai ir formulavo klausimus? Ar čia naujoji karta priaugo?
V. VASILIAUSKAS (DKF). Gastrolės Jungtinėse Amerikos Valstijose, kurios įvyko 1988 m., dar prieš Sąjūdį, yra vienas mano didžiausių gyvenimo pasiekimų, nes aš kaip tik tuo metu buvau visų Lietuvos teatrų vadovas, aš jas padėjau organizuoti.
O apie jūsų šitą epizodą, tai jis nagrinėjamas teisme, dėl garbės ir orumo, nes tai yra vienas iš šmeižtų.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Bet taigi jūs pats aprašėte.
V. VASILIAUSKAS (DKF). Taip, bet tai yra… Tuo metu, aš manau, kad yra…
K. MASIULIS (TS-LKDF). Jūs save padavėte į teismą, ar kaip?
V. VASILIAUSKAS (DKF). Tai yra kita tema. Šita byla yra nagrinėjama dėl garbės ir orumo teisme ir iš tikrųjų, jeigu aš turėčiau kokių nors bėdų, tai aš čia nestovėčiau.
PIRMININKAS. Klausia R. Žilinskas.
R. ŽILINSKAS (TS-LKDF). Dėkoju. Gerbiamasis kolega, daugiau kaip ketverius metus mes matome rimtą strateginių energetikos projektų pažangą ir daugiau kaip ketverius metus matome mėginimus čia, Seime, kuriam prieinami visi atsakymai, mėginimus įkurti specialiąsias tyrimų komisijas, kurios aiškintųsi, ar ta pažanga yra reali, ar nereali, ir keltų įvairius klausimus, į kuriuos Seimo nariui pakaktų įgaliojimų gauti paprastus ir aiškius atsakymus. Mano klausimas būtų toks, ar jums ir kitiems projekto teikėjams nepakanka Seimo nario ir Seimo nario įgaliojimų individualiai arba per šakinius komitetus gauti atsakymus į šiuos paprastus klausimus, ar vis dėlto reikia specialiosios tyrimų komisijos, į kurią atkreipti žiniasklaidos prožektoriai leidžia Lietuvai priešiškoms ir jos savarankiškumu nesuinteresuotoms jėgoms manipuliuoti visuomenės nuomone, partnerių pasitikėjimu, investuotojų atėjimu į Lietuvą?
V. VASILIAUSKAS (DKF). Ačiū, kolega Rokai. Pirmiausia jūs teisingai pasakėte, kad buvo projektų pažanga, galimybių studijų pažanga, nors iš tikrųjų tame 2012 m. projekte, jeigu rimtai kalbėsime ir lyginsime su 2007 m. projektu, tai iš tikrųjų yra pridėta tik naujų grafikų, o daugiau nieko naujo nėra.
O vis dėlto šita komisija dar turėtų, jeigu bus balsuojama, ir tą prasmę, kad sugrąžintų Seimą prie energetikos problematikos, taip pat ir jums daug kas paaiškėtų, nes iš tikrųjų uždarumas, slaptumas ir neskaidrumas buvo, manau, praėjusios kadencijos veiklos nesėkmė. Tačiau manau, kad ten paaiškėtų ir gerų darbų, aš tikiu, kad ten buvo padaryta ir gerų darbų, tačiau jie yra slepiami nuo visuomenės. Ačiū.
PIRMININKAS. Klausia A. Kubilius. Dėl vedimo tvarkos. Prašom.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, kas čia yra, kad vien tik konservatoriai klausia? Ko jie čia taip sunerimę, nesuprantu. Gal galėtumėte leisti paklausti ir kitų frakcijų atstovams?
PIRMININKAS. Nuo ryto labai anksti buvo.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, aš taip pat dėl vedimo tvarkos. Ar nebūtų galima taikyti tą pačią tvarką, kaip vyksta Vyriausybės valanda, kad kiekvienai frakcijai būtų leista paklausti tolygiai, nes dabar kitos frakcijos neturi teisės jokio klausimo…
PIRMININKAS. Mečislovai, jūs dabar gaišinate laiką ir tada bus dar mažiau klausiančių. Jeigu norėsite, galime pratęsti laiką, yra ir vėliau užsirašiusių, bet tada bus kitas siūlymas ir tada spręsime. Klausia A. Kubilius.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis pranešėjau, be abejo, energetikos tema yra labai svarbi. Gerai, nes ir man atrodo, nelabai su ja susipažinęs, kad jūs norite giliau susipažinti. Bet ar tam reikia kurti komisiją, tai aš dėl to abejoju. Bet sakykite, ar jūs sutinkate su Prezidentės šiandien pasakyta teze „tačiau net ir su ribotomis pajėgomis jau išjudinome istorines permainas, užsitikrindami energetinių šaltinių įvairovę“, t. y. kad per paskutiniuosius ketverius metus buvo pasiektos istorinės permainos?
Ir antroji mano klausimo dalis. 2007 m. strategijoje buvo išvardinta daug strategiškai svarbių projektų: jungtis su Lenkija, jungtis su Švedija, terminalo statyba, atominės elektrinės statyba labai aiškiai įvardinta kaip svarbus strateginis projektas. Jie dar nebuvo pradėti įgyvendinti, mes paveldėjome tik teorinius planus, pradėjome juos įgyvendinti. Sakykite, iš šių projektų jūs asmeniškai visiems projektams pritariate, reikšdamas susirūpinimą, ar nė vienam?
V. VASILIAUSKAS (DKF). Jūs klausiate apie 2007 m. objektus ar visus? Iš tikrųjų manau, kad jie visi yra labai svarbūs, aš juos ir vadinu (…), kad tai energetinio saugumo objektai. Jie labai svarbūs. Pradėsiu nuo klausimo pradžios. Aš pritariu kitai Prezidentės minčiai – kad šiame pasaulyje laimi ne stipriausi, o greitesni ir išmintingesni. Mes prarandame greitį. Mes praradome greitį. Pagal tą strategiją turėjo būti, aš priminsiu, 2012 m. suskystintųjų dujų terminalas, Visagino atominė elektrinė turėjo pradėti darbą 2016–2017 m.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). O jūs pats pritariate jai ar ne asmeniškai?
PIRMININKAS. Klausia M. Bastys.
V. VASILIAUSKAS (DKF). Taip.
M. BASTYS (LSDPF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, aš iš tiesų sutinku su reiškiamu susirūpinimu dėl praeities, pirmiausia dėl buvusios Vyriausybės darbo. Iš tiesų dar 2007 m. buvo patvirtinta strategija, kuriai, beje, pritarė ir patys konservatoriai, po to tą strategiją keitė, ir iš esmės buvo prarasta laiko, ir ne tik laiko, bet ardant LEO LT ir 1 mlrd. Lt papildomai buvo prarasta. Dėl suskystintųjų dujų terminalo statybos taip pat yra nemažai laiko prarasta. Šiandien kelia didelį susirūpinimą, kad suskystintųjų dujų terminalas būtų pastatytas laiku, nes baigiasi sutartis… Ir gamtinių dujų sutartys baigiasi 2014 m. Tai, be abejo, kelia didžiulį susirūpinimą. Sakykite, ar šių darbų ir tų klausimų, kuriuos keliat, neturėtų atlikti Ekonomikos komitetas, vykdydamas parlamentinę kontrolę, arba Energetikos komisija, t. y. ar ne per daug mes dubliuosime darbų? Dėkoju už atsakymą.
V. VASILIAUSKAS (DKF). Klausimas, aišku, yra logiškas ir turi pamatą, nes dirba ministerija, ir šiandien mes girdėjome… Tačiau tai yra klausimas dėl komisijos ne vienos kadencijos, nes, kaip dabar rodo istorija, mūsų politikai neaprėpia daugiau kaip ketverių metų, todėl po kiekvienos kadencijos priima vis naujas strategijas. Kur yra garantija, kad pasibaigus šiai kadencijai vėl iš naujo nebus priimta kita strategija? Kartoju: didžiausia blogybė yra, kad mes priimame puikias strategijas, bet jų nesilaikome ir patys jas sulaužome. (Balsai salėje) Komitetas, manau, to negalėtų padaryti.
PIRMININKAS. Laikas yra pasibaigęs. Jeigu kitų pasiūlymų nėra, pereiname prie pasisakymų už ir prieš. Ačiū pranešėjui. Už… Sekundę! Nekantrus opozicijos lyderis šiandien. Už nori pasisakyti A. Mazuronis.
A. MAZURONIS (TTF). Labai dėkui. Gerbiamieji kolegos, iš tiesų kai šnekame apie energetiką, matyt, reikėtų atsiriboti nuo kokių nors pavardžių minėjimo, nuo kokių nors politinių priklausomybių, simpatijų ar antipatijų reiškimo, bet reikėtų šnekėti labai aiškiai ir labai objektyviai. Pavyzdžiui, mano asmeninė nuomonė, kad iš tiesų buvo padaryta gana daug neblogų dalykų ir praeitos kadencijos valdančiųjų. Tai ir suskystintųjų gamtinių dujų terminalas, ir III energetikos paketo spartus įgyvendinimas, ir jungčių tiek su Lenkija, tiek su Švedija įgyvendinimas. Taip, tai yra Lietuvai strategiškai svarbūs ir neapsakomos reikšmės projektai.
Jeigu kalbėtume objektyviai, tai greta visų tų klausimų yra daug kitų klausimų, kurie taip pat susiję su energetika. Tai ir padidinta elektros energijos kvota Elektrėnuose… nepaprastai brangios ir iš tiesų deginusios daug metų brangias rusiškas dujas, tai yra, mano nuomone, kriminalinės atsinaujinančios energetikos projektas, kuris buvo įgyvendintas ir kuris daugelį metų veikė ministerijai turint aiškias indikacijas, kad įstatymo projektas blogas, bet nieko nesiimant ir nieko nedarant, tai yra ir viešųjų pirkimų konkursas arba „Klaipėdos naftos“ sąlygų pakeitimas paskutinę minutę dujotiekio tiesimui nuo Jurbarko iki Klaipėdos. Tai yra klausimai, dėl kurių reikėtų išsiaiškinti. Lygiai taip pat, kaip reikėtų išsiaiškinti ir dėl terminalo finansavimo schemos per VIAP’ą dėl 25 % priverstinio pirkimo įmonėms, tas nuostatas teisės aktų, kurias mes šiandien keitėme.
Aš nesakau, kad kas nors yra blogas, kas nors yra geras, aš sakau vieną paprastą dalyką – klausimų yra. Tie visi klausimai, kuriuos aš išvardijau, atsiliepia viešiesiems finansams, elektros resursų vartotojų finansams, kad per daugelį metų sumos iš tiesų yra šimtamilijoninės. Todėl manau, kad reikėtų pritarti tai komisijai, reikėtų įtraukti tuos klausimus į darbotvarkę ir labai ramiai, argumentuotai, atsiribojant nuo kokio nors politikavimo, galbūt darant komisijos posėdžius uždarus, į šiuos visus visuomenei labai rūpimus klausimus duoti labai aiškius ir nedviprasmius atsakymus.
PIRMININKAS. K. Masiulis – prieš.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Aš labai įdėmiai pažiūrėjau ne tik į klausimus, bet ir į tai, kas pasirašė šiuos klausimus. Pasirašė, labiausiai parėmė dvi partijos, kurios dabar turi tam tikrų problemų: viena nori sugrąžinti savo vadovą, kad jis galėtų tapti Seimo nariu, o kita tiesiog puola į desperaciją bandydama pagelbėti savo vadovui plakatėliais, mitingėliais ar dar kuo nors, kad jis lengviau neštų savo bylinėjimosi naštą. Iš tikro, deja, yra taip.
Aš norėčiau pasakyti rengėjui didaktinį pamokymą, kad jeigu jis paimtų bet kokį strateginio valdymo vadovėlį, pamatytų, kad strategija yra gyvas organizmas ir vieną kartą ją parašius, tarkim, gyvenimo strategiją, įmonės strategiją ar savivaldybės strategiją, tenka koreguoti kas metai. Nors ją įgyvendini, eini link to tikslo, bet gyvenimas keičia, verčia keisti tam tikrus akcentus. Taip yra visur, toks yra strateginis valdymas, ar jis būtų mūšio valdymas, ar būtų įmonės valdymas, ar būtų savivaldos, ar valstybės valdymas. Čia yra principas. Čia dešimt kartų kartojama: dėl ko strategija keičiama? Todėl, kad ji tokia ir yra, ji kitaip ir negali būti daroma. Strategija šitaip vykdoma – keičiant, tobulinant, gerinant, gyvenant. Prezidentė išgyrė darbus, praeitos Vyriausybės darbus. Dabar ką – reikėtų tirti, kodėl Prezidentė… Dar vienas klausimas, dar vieną klausimą reikėtų formuluoti: kodėl Prezidentė išgyrė?
Aš manau, kad čia nėra ką tyrinėti, o jeigu tyrinėtume, tai reikia kitaip klausimus formuluoti.
PIRMININKAS. Laikas. K. Daukšys – per šoninį mikrofoną. Prašom.
K. DAUKŠYS (DPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Iš tikrųjų, matyt, tam, kad valdytum, reikia būti kiek nors valdžiusiam, o ne kalbėlėmis ir pareiškimėliais. O šioje vietoje aš noriu paklausti: kodėl jūs prieš tą komisiją taip šakojatės? Matyt, ką nors bloga pridarėte. Taip ir jaučiasi.
PIRMININKAS. Balsuojame dėl darbotvarkės 1-15 klausimo, projekto Nr. XIIP-637, po pateikimo.
Užsiregistravo 110 Seimo narių, balsavo 110: už – 71, prieš – 24, susilaikė 15. Po pateikimo yra pritarta komisijos sudarymui.
Mes dabar turėtume pereiti į svarstymo stadiją, kadangi yra vienas pasiūlymas, turėtume jį apsvarstyti, o po to darysime pertrauką, kad būtų suformuota komisijos… (Balsai salėje) Prašau per šoninį mikrofoną.
J. RAZMA (TS-LKDF). Esant ypatingai skubai, yra galimybė reikalauti 2–3 valandų pertraukos, kad ir kiti galėtų registruoti pataisas. Aš frakcijos vardu prašau pertraukos bent iki kito posėdžio. Frakcijos vardu toks prašymas bet kuriuo atveju yra galimas.
PIRMININKAS. Žinoma, tai yra Statuto 73 straipsnis, kad jeigu ne mažesnė kaip viena ketvirtoji Seimo narių grupė raštu pareikalauja sudaryti laikinąją kontrolės ar tyrimo komisiją, tokią komisiją Seimas turi sudaryti artimiausio posėdžio metu. Bet prieš tai jau taikėme praktiką, kad frakcijos vardu dėl pertraukos leidome balsuoti, tai turėtume leisti šiuo atveju irgi balsuoti. Prašome balsuoti, kas už tai, kad būtų daroma pertrauka iki kito posėdžio. (Balsai salėje)
Balsavus už 53, prieš – 40, susilaikius 16, yra daroma pertrauka iki kito posėdžio.

13.49 val.
Teisės ir teisėtvarkos komiteto išvada dėl Miškų įstatymo 7 straipsnio papildymo įstatymo projekto Nr. XIIP-422 atitikimo Lietuvos Respublikos Konstitucijai

Kadangi turime šiek tiek laiko, mes turime vieną rezervinį klausimą, tai yra rezervinis – Teisės ir teisėtvarkos komiteto išvada dėl Miškų įstatymo 7 straipsnio papildymo įstatymo projekto Nr. XIIP-422 atitikimo Lietuvos Respublikos Konstitucijai. Yra komiteto pirmininkas, viskas gerai. Kviečiame į tribūną pristatyti komiteto išvadą.
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamieji kolegos, Teisės ir teisėtvarkos komitetas svarstė Miškų įstatymo 7 straipsnio papildymo įstatymo projektą. Teisės departamentas pateikė išvadą, kad pagal projektą numatyta, kad valstybiniuose miškuose pagamintą medieną pirmiausia turi galimybę įsigyti asmenys, valdantys stacionarius ir mobilius medienos perdirbimo įrenginius, tokiu būdu iš esmės dirbtinai ribojamas konkurencingas ūkio subjekto elgesys žaliavinės medienos pardavimo rinkoje, pažeidžiant Konkurencijos įstatymo 1 straipsnyje įtvirtintą tikslą – saugoti sąžiningos konkurencijos laisvę Lietuvos Respublikoje. Taip pat iš esmės būtų nusižengta ir proporcingos siekiamam tikslui… būtinos demokratinėje visuomenėje proporcingos… siekiamam tikslui užtikrinti, kad valstybiniuose miškuose užauginta mediena būtų realizuojama pagal didžiausią ekonominę naudą, kurią valstybė gauna iš medienos pardavimo ir perdirbimo, o ne vien tiems, kurie turi įrenginius. Taip pat manytina, kad nuostatos prieštarauja Lietuvos Respublikos Konstitucijos 29 straipsnio 1 daliai, kur pasakyta, kad įstatymui visi asmenys lygūs, bei 46 straipsnio 4 daliai, kad įstatymas saugos sąžiningos konkurencijos laisvę. Sprendimas priimtas bendru sutarimu. Ačiū.
PIRMININKAS. Dabar užsirašė už kalbėti (…). R. Žemaitaitis. Ar jūs už išvadą? Tai tada prieš išvadą. Tada perkeliame jus kaip ir prieš, suprantame visi. (Balsai salėje)
R. ŽEMAITAITIS (TTF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamieji kolegos, klausimas yra labai rimtas, valstybinis klausimas. Prieš keletą savaičių teko bendradarbiauti ir būti susitikime Briuselyje su ekonomistais, su komisijos nariais. Situacija yra tokia, kad mes šiandien Lietuvoje prarandame beveik 700–800 mln. pajamų. Ir prarandame dėl to, kad Kinija šiandien, išveždama iš mūsų medieną, kinų vyriausybė yra priėmusi sprendimą, kad dotuoja transportavimo išlaidas. Ir šiandien vidaus rinkoje mūsų perdirbėjai nėra pakankamai aprūpinami žaliavine mediena. Tai šita įstatymo pataisa leistų apriboti žaliavinės medienos išvežimą, pavyzdžiui, į trečiąsias valstybes.
O kitas dalykas, būtų galima kalbėti apie tam tikrą taikymą akcizo mokesčio, ne Europos Sąjungos valstybės narės yra įvedusios skirtingus mokesčius ir akcizus, ir taip išsaugo vidaus rinką. Tai yra gyvybiškai svarbu ne tik mūsų biudžetui, bet ir mūsų užimtumui. Tai todėl, kolegos, siūlau balsuoti prieš komiteto išvadą ne dėl to, kad aš esu prieš patį komitetą, bet todėl, kad šiandien klausimas yra labai strategiškai svarbus Lietuvai.
PIRMININKAS. Kadangi jau R. Žemaitaitis prieš kalbėjo, tai kviečiu balsuoti dėl komiteto išvados. Kas balsuoja už, balsuoja palaikydami komiteto išvadą, kad prieštarauja Konstitucijai, kas prieš arba susilaiko, komiteto išvados nepalaiko.
Užsiregistravo 89 Seimo nariai, balsavo 87: už – 41, prieš – 21, susilaikė 25. Bet tokiai komiteto išvadai atmesti reikia daugiau negu pusės visų Seimo narių, tai yra 71, todėl komiteto išvada lieka galioti. Tiek klausimų šio rytinio posėdžio.
Skelbiu rytinio posėdžio pabaigą. Pertrauka iki 15 valandos.
