LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
II (PAVASARIO) SESIJOS
VAKARINIO POSĖDŽIO NR. 29
STENOGRAMA

2013 m. kovo 21 d.

Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko pavaduotojai
I. DEGUTIENĖ ir K. KOMSKIS

PIRMININKĖ (I. DEGUTIENĖ, TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, tęsiame popietinį plenarinį posėdį. Registruojamės.
Taigi 2013 m. kovo 21 d. vakarinis plenarinis posėdis pradėtas. (Gongas)
Užsiregistravo 32 Seimo nariai.

15.01 val.
Seimo Pirmininko atsakymai į Seimo narių iš anksto raštu pateiktus klausimus (Seimo statuto 29 str. 4 d.)

Taigi pirmasis popietinis klausimas – Seimo Pirmininko atsakymai į Seimo narių iš anksto raštu pateiktus klausimus pagal Seimo statuto 29 straipsnio 4 dalį. Prašau, Seimo Pirmininke.
V. GEDVILAS. Dėkoju posėdžio pirmininkei. Gerbiamieji kolegos, vadovaudamasis Seimo statuto 29 straipsnio 4 dalimi atsakau į Seimo opozicijos lyderio raštu pateiktus klausimus dėl susitikimo su „Rusatom Overseas“ viceprezidentu. Opozicijos lyderio klausimai išdalyti visiems Seimo nariams. Skaitysiu tik atsakymus į juos.
Pirmas. Pirmiausia norėtųsi atkreipti dėmesį į tai, kad nėra reglamentuotos Seimo Pirmininko darbotvarkės sudarymo ir viešinimo tvarkos. Taigi ne visi įvykstantys pokalbiai, susitikimai yra skelbiami, ypač tie, kurie nebuvo iš anksto įtraukti į Seimo Pirmininko darbotvarkę. Tokių pokalbių neoficialių susitikimų metu paprastai susipažįstama su konkretaus interesanto nuomone ir tikslais, gaunama informacija apie jo veiklą. Šio pokalbio metu buvo išklausyta informacija apie Baltarusijoje ir Kaliningrado srityje statomų atominių elektrinių ir Ignalinos atominės elektrinės branduolinių atliekų ir panaudoto kuro saugyklų statybos eigą. Mano nuomone, Lietuvoje stokojama informacijos apie kaimynystėje, Kaliningrado srityje ir Baltarusijoje, vykstančių potencialiai pavojingų branduolinių objektų statybą.
Pastebėtina, kad buvusi Vyriausybė formavo netinkamą bendravimo su Rusija, ypač branduolinės energetikos srityje, praktiką, todėl tokie pokalbiai kelia baimę buvusiai Vyriausybei. Kita vertus, teko ne kartą girdėti, kad buvusi Vyriausybė rengė neviešus susitikimus ir net derybas su kai kuriomis kitomis šalimis branduolinių elektrinių gamintojomis apie tai neinformuodama ne tik visuomenės, žiniasklaidos, bet ir valstybės vadovų. Lieka neaišku, kas vėliau priėmė sprendimus dėl branduolinės technologijos pasirinkimo, nes tokiuose susitikimuose nedalyvavo nė vienas Lietuvoje žinomas branduolinės energetikos specialistas.
Antras. Jau minėjau, dėl kokių priežasčių nebuvo iš anksto informuota apie pokalbį su Aleksandru Mertenu, todėl neketinu detaliau aiškinti Seimo Pirmininko darbotvarkės sudarymo.
Trečias. Iš anksto neplanuotas pokalbis su „Rusatom Overseas“ viceprezidentu A. Mertenu įvyko Seimo valdančiosios Socialdemokratų frakcijos nario M. Basčio prašymu, jis pažįsta minėtos kompanijos vadovą. Pokalbyje, kuris įvyko Seimo Pirmininko kabinete, dalyvavo Seimo narys M. Bastys, A. Mertenas ir asmuo, kuris man buvo pristatytas kaip A. Merteno patarėjas.
Ketvirtas. Atominė energetika yra ypač svarbi Lietuvai, kad ir kokį sprendimą priimsime dėl naujos Visagino atominės elektrinės. Dar ne vieną dešimtmetį uždarinėsime Ignalinos atominę elektrinę. Kompanija „Rusatom Overseas“ yra dukterinė „Rosatom“ įmonė. „Rosatom“ valdo ir „Nukem“, vykdančią Ignalinos atominės elektrinės uždarymo darbus. Manau, kad reikia bendrauti su užsienio verslo subjektais, nesvarbu, kokiai valstybei ji atstovautų – Rusijai ar kokiai kitai. Apsirūpinimo elektros energija būdus išnagrinėti yra pavesta Vyriausybei. Seimo Pirmininkas ir Seimas jokių derybų su užsienio bendrovėmis neveda. Jeigu Seimas nuspręs tokias derybas inicijuoti, jos bus patikėtos Vyriausybei.
Penktas. Seimas yra ne tik įstatymų leidžiamoji valdžia, bet ir parlamentinės kontrolės institucija, Tautos atstovybė. Seimo nariams, taip pat ir Seimo Pirmininkui nėra apribota teisė domėtis atominės energetikos problemomis, analizuoti, kaupti informaciją Lietuvai svarbiais strateginiais klausimais. Ačiū už dėmesį.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Pagal Seimo statute numatytą procedūrą Seimo Pirmininkas tiktai atsako į jam pateiktus raštu klausimus.

15.07 val.
Seimo nutarimo „Dėl Seimo Pirmininko pavadavimo“ projektas Nr. XIIP-375 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

Dabar aš, gerbiamasis Seimo Pirmininke, siūlyčiau jums pateikti ir rezervinį pirmą klausimą – Seimo nutarimą „Dėl Seimo Pirmininko pavadavimo“.
V. GEDVILAS. Dėkoju posėdžio pirmininkei. Gerbiamieji kolegos, kitą savaitę man tenka išvykti į komandiruotę. Bus Lenkijos, Ukrainos ir Lietuvos Asamblėja. Ten man teks pirmininkauti. Tiesiog valdyba jau yra išleidusi ir iš karto tokiu atveju pavaduoja Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas, tačiau Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas taip pat išvažiuoja. Todėl siūlome, kad G. Kirkilas, Seimo Pirmininko pavaduotojas, atliktų Seimo Pirmininko pareigas. Būtų toks nutarimo projektas.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Jūsų niekas nenori klausti. Ar galime po pateikimo bendru sutarimu pritarti? Dėkoju.
Svarstymas. Nėra norinčių kalbėti. Galime bendru sutarimu pritarti? Pritarta.
Priėmimas. 1 straipsnis. Priimtas. 2 straipsnis. Priimtas.
Dėl viso Seimo nutarimo keturi – už, keturi – prieš. Nėra norinčių kalbėti.
Balsuojame. Kas už tai, kad būtų priimtas Seimo nutarimo projektas Nr. XIIP-375, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.

Šio nutarimo priėmimas

Balsavo 47 Seimo nariai: už – 45, prieš nėra, susilaikė 2. Seimo nutarimas „Dėl Seimo Pirmininko pavadavimo“ priimtas. (Gongas)

15.07 val.
Protokolinio nutarimo „Dėl vaizdo medžiagos pateikimo Seimo laikinajai tyrimo komisijai“ priėmimas

Siūlyčiau dabar rezervinį šeštą – protokolinį nutarimą „Dėl vaizdinės medžiagos pateikimo Seimo laikinajai tyrimo komisijai“. Prašau P. Gražulį pateikti.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji Seimo nariai, kai buvo svarstomas klausimas dėl Laikinosios tyrimo komisijos darbo pratęsimo dėl sutikimo N. Venckienę leisti patraukti baudžiamojon atsakomybėn ar kitaip suvaržyti jos laisvę, iškilo klausimas dėl to, kad komisijai nėra pateikta vaizdinė medžiaga iš Klonio gatvės mergaitės paėmimo metu. Seimas siūlo protokoliniu nutarimu dar kartą prašyti generalinį prokurorą, kad tą medžiagą komisijai pateiktų.
PIRMININKĖ. Ačiū, gerbiamasis pranešėjau. Dabar pagal Statutą vienas – už, vienas – prieš.
V. Saulis – prieš.
V. SAULIS (LSDPF). Aš tikrai perskaitęs šitą protokolinį nutarimą matau, kad čia lygiai ta pati prasmė ir esmė, kaip ir Seimo laikinosios komisijos, kuri prašo lygiai tokių pat dalykų. Aš norėčiau Seimo kolegoms labai rimtai prisėsti ir pasiskaityti 2004 m. gegužės 13 d. Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo nutarimą. Čia viskas yra puikiai išaiškinta šiame Konstitucinio Teismo nutarime. Čia aš nenoriu, kad dubliuotųsi tiek komisijos, tiek ir viso Seimo. Lyg čia ir aiškinama, kad Seimas būtų solidžiau, bet aš paskaitysiu vieną ištrauką iš Konstitucinio Teismo nutarimo: „…užtikrinamas prokuroro nepriklausomumas organizuojant ikiteisminį tyrimą ir jam vadovaujant priešpriešinti kitoms institucijoms, vertybėms, iškelti virš jų… konkrečiai virš Konstitucijoje įtvirtintų Seimo kaip Tautos atstovybės funkcijų ir iš Seimo paskirties…“ Vienu žodžiu, čia yra pasakoma, kad Generalinė prokuratūra ar kita įstaiga, jeigu nesutiks, kad Seimo laikinoji tyrimo komisija susipažintų, tai komisija negalės gauti jos tyrimui reikalingos medžiagos. Trumpai, drūtai. Nedubliuokime. Ačiū.
PIRMININKĖ. Dėkoju. A. Stancikienė – už.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Gerbiamieji kolegos, žinote, aš tikrai nesiruošiu kaip nors sumenkinti komisijos prašymo ir pačios komisijos svorio, bet vis dėlto komisija jau vieną kartą prašė ir Generalinė prokuratūra aiškiai pasakė, kad visiškai (aš skaičiau), Generalinė prokuratūra pasakė, kad visiškai ignoruoja komisijos prašymus, ji net apsimetinėja, jog nesupranta, ko komisija prašė. Viso Seimo protokolinis nutarimas, be abejonės, yra visai kito svorio. Dabar šnekėkime apie tai, kad prokuratūra ateidama į Seimą prašyti suvaržyti arba panaikinti teisinę neliečiamybę ir leisti suvaržyti Seimo nario laisvę, turėtų iš esmės pagrįsti savo prašymą aiškiais įrodymais. Ne Seimo ir ne Seimo komisijos reikalas tuos įrodymus susirankioti. Jeigu prokuratūra nemato reikalo pateikti Seimui įrodymų, tai akivaizdu, kad prokuratūra visiškai nesuinteresuota, kad Seimas panaikintų tą teisinę neliečiamybę. Dabar labai akivaizdu, kad prokuratūra visiškai negerbia Seimo. Ateina, kažką pasako ir Seimo nariai turi tikėti. Seimo nariai, ypač komisijos nariai, yra pasirašę, kad neskelbs tos medžiagos. Iš esmės beveik visi turi teisę dirbti su slapta informacija, tai nežinau, kur čia problema. Beje, pone Sauli, jūs nerodykite čia kažko, jūs nueikite į Teisės departamentą pas A. Kabišaitį. A. Kabišaitis aiškiai pasakė: „Nėra galimybės Seimui nepateikti.“ Nepateikus vienintelė galimybė Seimui nepriimti prokuratūros prašymo, jo nepatenkinti, nes nėra galimybės nepateikti Seimui. Nėra galimybės ir tai yra akivaizdu, kad jeigu prokuratūra nenori pateikti įrodymų, vadinasi, Seimo komisija negali priimti nutarimo, leidžiančio varžyti Seimo nario laisvę ir panaikinti neliečiamybę.
PIRMININKĖ. Gerbiamieji kolegos, dabar balsuojame. Kas pritariate protokoliniam nutarimui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.
Balsavo 61 Seimo narys: už – 37, prieš – 4, susilaikė 20. Po pateikimo… (Balsas salėje: „Priimtas.“ ) Protokolinis nutarimas priimtas. (Gongas)

15.13 val.
Seimo nutarimo „Dėl R. Norkaus skyrimo Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėju“ projektas Nr. XIIP-327 (pateikimas)

Gerbiamieji kolegos, darbotvarkės 2-2 klausimas – Seimo nutarimo „Dėl R. Norkaus skyrimo Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėju“ projektas Nr. XIIP-327. Pranešėja – Rasa Svetikaitė, Respublikos Prezidento vyriausioji patarėja. Pateikimas. Prašau.
R. SVETIKAITĖ. Dėkoju, gerbiamoji posėdžio pirmininke. Gerbiamieji Seimo nariai, šiandien esu įpareigota pristatyti jums du Respublikos Prezidento dekretus, kuriais, vadovaudamasi Lietuvos Respublikos Konstitucija ir Teismų įstatymu, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininko siūlymu ir gavusi vienbalsį Teisėjų tarybos patarimą, Prezidentė teikia Rimvydą Norkų ir Aurelijų Gutauską skirti Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjais.
Visų pirma trumpai pristatysiu R. Norkų. R. Norkus yra Lietuvos Apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjas, socialinių mokslų srities teisės krypties daktaras. Mykolo Romerio universiteto Verslo teisės katedros profesorius, turintis daugiau nei dešimt metų akademinės ir praktinės veiklos karjeros. Savo kaip teisininko kelią jis pradėjo Lietuvos apeliaciniame teisme dirbdamas konsultantu, vėliau – Civilinių bylų skyriaus pirmininko patarėju, šio teismo, taip pat Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo pirmininko patarėju, Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo Teismų praktikos departamento direktoriumi, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Teisės tyrimų ir apibendrinimo departamento direktoriumi, Europos Parlamente dirbo vertėju teisininku lingvistu.
Lietuvos apeliacinio teismo teisėju jūsų, gerbiamieji Seimo nariai, pritarimu jis buvo paskirtas prieš metus ir, kaip teigia Lietuvos Aukščiausiasis Teismas, puikiais darbo rezultatais įrodė gerus dalykinius gebėjimus. Praktinį darbą kandidatas derina ir su moksline pedagogine veikla. Yra paskelbęs daugiau nei trylika mokslinių publikacijų, stažavęsis ne viename užsienio universitete, skaito paskaitas teisėjams, aktyviai dalyvauja rengiant teisės aktų projektus: Administracinio proceso kodeksą, Grupės ieškinio koncepciją, Nemokumo įstatymo koncepciją. Jo mokslinių interesų sritis apima civilinio proceso teisę, administracinio proceso teisę, nemokumo teisę, Europos Sąjungos privatinę teisę. Pasitikėjimą šiuo kandidatu išreiškė ir teisingumo ministras, kuris visiškai neseniai paskyrė jį į Civilinio proceso kodekso priežiūros komitetą ir juo pasitikėjo kaip civilinio proceso specialistu, todėl civilinės teisės interesų srityje ir turinčio visapusiškos darbo teismuose patirties mokslininko įsiliejimas į kasacinio teismo teisėjų gretas bus neabejotinai reikšmingas. Tuo norėčiau pristatymą dėl R. Norkaus baigti. Ir kviesti jus klausimus pateikti pačiam kandidatui arba man. Dėkoju.
PIRMININKĖ. Dėkoju pranešėjai. Pagal Statutą turėtų būti pateikto kandidato, t. y. R. Norkaus, 10 min. prisistatymas. Prašau. Kviečiu į tribūną. Po to jūs turite 15 min. laiko klausimams.
R. NORKUS. Gerbiamieji Seimo nariai, aš esu teisėjas, nagrinėju bylas Lietuvos apeliaciniame teisme. Darbas man patinka, stengiuosi atlikti kiek įmanoma geriau. Greta to, kad esu teisėjas, aš esu teisės mokslininkas, dėstau tiek Lietuvos, tiek ir užsienio studentams daugiausia su teismų veikla susijusius klausimus: civilinį procesą, taip pat nemokumo teisę, tai yra bankroto, restruktūrizavimo klausimus. Tikiuosi, kad šita mano patirtis, jeigu jūs pritarsite mano skyrimui į tas pareigas, į kurias aš kandidatuoju, galėtų būti naudinga ir Lietuvos Aukščiausiajam Teismui. Esu pasirengęs atsakyti į jūsų klausimus, jeigu tokių būtų.
PIRMININKĖ. Ačiū pranešėjui, jūsų nori paklausti Seimo narys A. Sysas. Prašau.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamasis pretendente, jūs kandidatuojate į Aukščiausiąjį Teismą, bet aš norėčiau paklausti apskritai apie tam tikrą teisėjų etiką, nes pretenduojate į tokias aukštas pareigas. Konstitucinis Teismas, priimdamas sprendimus, kurie liečia pačius teisėjus, vadovaujasi tuo principu, kad teisingumą kažkas turi vykdyti, ir priimami sprendimai kartais būna skirtingi kitoms Lietuvos grupėms. Jeigu atsitiks taip, kad jums reikės spręsti tokią dilemą, kokiais principais jūs vadovausitės priimdamas sprendimą?
R. NORKUS. Ačiū. Be abejo, aš vadovausiuosi visų pirma tais įstatymais, kurie galioja Lietuvoje, t. y. Lietuvos Respublikos Konstitucija, Lietuvos Respublikos tarptautiniais įsipareigojimais, išplaukiančiais iš konvencijos ir kitų teisės aktų, ir kitais Lietuvos Respublikos įstatymais. Nė sykio neleisiu suabejoti, kad galėčiau būti šališkas priimdamas savo sprendimą, ir nė sykio savo karjeroje neleidau, man atrodo, sau priimti kažkokio šališko sprendimo ir ateityje vengsiu tokių situacijų. Be abejo, kiek tai susiję su Konstitucinio Teismo nutarimais, tai aš tvirtai tikiu, kad Konstitucinis Teismas aiškina įstatymus pagal Konstituciją ir jisai irgi yra griežtai saistomas Konstitucijos nuostatų.
PIRMININKĖ. Dėkoju pranešėjui. Jūsų niekas daugiau nenori klausti. Gerbiamieji kolegos, pagal Seimo statutą dabar buvo pateikimas. Mes pritarėme po pateikimo. Ir yra numatyti frakcijų susitikimai su pretendentu į Aukščiausiojo Teismo teisėjus R. Norkumi. Pagrindinis – Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Siūlomas svarstymas kovo 28 d.

15.19 val.
Seimo nutarimo „Dėl A. Gutausko skyrimo Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėju“ projektas Nr. XIIP-328 (pateikimas)

Toliau vėl kviečiu R. Svetikaitę pristatyti Seimo nutarimą „Dėl A. Gutausko skyrimo Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėju“.
R. SVETIKAITĖ. Gerbiamoji posėdžio pirmininke, gerbiamieji Seimo nariai! Kitas kandidatas į Aukščiausiojo Teismo teisėjus A. Gutauskas yra Mykolo Romerio universiteto Teisės fakulteto Baudžiamosios teisės ir proceso instituto profesorius, taip pat socialinių mokslų srities teisės krypties daktaras, turintis netrumpą mokslinio pedagoginio darbo praktiką ir besispecializuojantis baudžiamosios teisės srityje. Mokslininko karjerą kandidatas pradėjo 1995 m., kai dirbo Lietuvos teisės akademijos Baudžiamosios teisės katedros asistentu, vėliau – šios katedros lektoriumi, docentu. Buvo Lietuvos teisės universiteto Socialinio darbo fakulteto prodekanas, vėliau – Mykolo Romerio universiteto Teisės fakulteto Baudžiamosios teisės ir kriminologijos katedros docentas, profesorius, šios katedros vedėjas.
Greta mokslinės veiklos kandidatas taip pat dirbo Teisės instituto Kriminologinių tyrimų skyriaus vyresniuoju mokslo darbuotoju, Baudžiamosios justicijos tyrimo skyriaus vedėju. Taip pat kai kurie Seimo nariai, neabejoju, jį puikiai prisimena iš darbo Seimo Teisės ir teisėtvarkos komiteto biuro patarėju. Gilias kandidato dalykines žinias ir aukštą profesionalumą patvirtinta aktyvus jo dalyvavimas rengiant ir vertinant nacionalinių ir tarptautinių teisės aktų projektus, dirbant darbo grupėse, vertinančiose teisės aktų taikymą. Pavyzdžiui, Baudžiamojo kodekso taikymo problemoms nagrinėti, pinigų plovimo, teroristų finansavimo prevencijos veiklai koordinuoti, taip pat vykdant eksperto pareigas tarptautinių organizacijų projektuose. Jis yra nacionalinis ekspertas pinigų plovimo, korupcijos srityse prie Europos Tarybos sekretoriato, Tarptautinės migracijos organizacijos ekspertas. Jis yra aktyvus ir nacionalinių bei užsienio kvalifikacijos kėlimo kursų ir mokymų lektorius, prestižinių užsienio teisės mokslo žurnalų redkolegijų narys.
Yra penkių monografijų autorius ir bendraautoris, paskelbęs virš 40 mokslinių straipsnių. Kaip ir prieš tai teiktas kandidatas, A. Gutauskas taip pat yra teisingumo ministro sudarytos Baudžiamojo kodekso priežiūros komiteto narys.
Ir apibendrindama norėčiau pažymėti, kad šis Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininko siūlymas atitinka prioritetinį Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjų korpuso formavimo principą, tai yra įtraukti į Aukščiausiojo Teismo sudėtį kuo daugiau teisėjų, turinčių pasiekimų ir teisės moksle, ir tokiu būdu užtikrinti pagrindinę kasacijos funkciją, tai yra formuoti vienodą teisės aiškinimą ir taikymą valstybėje. Ačiū už jūsų dėmesį.
PIRMININKĖ. Dėkoju pranešėjai. Dabar kviečiu į tribūną A. Gutauską.
A. GUTAUSKAS. Gerbiamoji Seimo Pirmininko pavaduotoja, gerbiamieji Seimo nariai, esu Aurelijus Gutauskas, Mykolo Romerio universiteto Baudžiamosios teisės ir proceso instituto profesorius, turiu apie 20 metų darbo dėstymo universitete stažą. Skaitau paskaitas teisėjams, prokurorams, advokatams, notarams, antstoliams, taip pat įvairiuose Europos universitetuose. Mano domėjimosi sritis yra baudžiamoji teisė, taip pat tarptautinė baudžiamoji teisė. Jeigu konkrečiai, tai ypatingą dėmesį skiriu organizuoto nusikalstamumo problemų tyrinėjimams. Tikiuosi jūsų palaikymo. Jeigu būsiu išrinktas, dirbsiu sąžiningai Aukščiausiojo Teismo teisėju. Ačiū.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Jūsų nori paklausti penki Seimo nariai. Pirmasis – M. Bastys.
M. BASTYS (LSDPF). Dėkoju, gerbiamoji posėdžio pirmininke. Gerbiamasis pretendente, yra tokia praktika, kad Baudžiamojo kodekso prasme Aukščiausiasis Teismas priima skundus ir nagrinėja, o Civilinio kodekso procesų nenagrinėja arba nagrinėja išimties tvarka, kitaip tariant, darant atranką. Kaip, jūsų nuomone, ar nereikėtų keisti šitos praktikos, kad visi, tiek Baudžiamojo proceso, tiek Civilinio proceso, klausimai būtų be jokios išimties nagrinėjami Aukščiausiajame Teisme. Dėkoju už atsakymą.
A. GUTAUSKAS. Dėkui už klausimą. Iš tikrųjų tai diskusinio pobūdžio klausimas. Reikėtų galbūt nuodugnesnių tyrimų šia tema ir vertėtų pamąstyti apie tai iš tikrųjų. Kol kas neturiu susidaręs tokios savo nuomonės.
PIRMININKĖ. Dėkui. Klausia V. M. Čigriejienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis pretendente, jūs turite didelį pedagoginį stažą Mykolo Romerio universiteto mokyklose, taip pat aktyviai dalyvaujate Europos universitetuose. Sakykite, kaip dabar bus, jeigu jūs laimite šitą pareigybę ir Seimas patvirtina, su šita praktika? Labai ačiū.
A. GUTAUSKAS. Ačiū už klausimą. Iš tikrųjų būtų sudėtingiau, nes su užsienio vizitais ir komandiruotėmis, aš, ko gero, visą dėmesį skirčiau teismo darbui. Ačiū.
PIRMININKĖ. Dėkui. Klausia R. Kupčinskas.
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamasis kandidate, visų pirma gal ne visai korektiškas klausimas, bet norėčiau sužinoti, kokia jūsų gimimo data?
A. GUTAUSKAS. 1972 metai.
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Atsiprašau, norėjau dar tokio dalyko paklausti. Aukščiausiajame Teisme dažnai pateikiant kasacinius skundus tie skundai priimami arba nepriimami. Ir tam tikri skundų teikėjai, aišku, pirmiausia kreipiasi į teisininkus, bet dažnai tie skundai nepriimami. Ten tikrai situacijos būna gana sudėtingos ir dažnai žmonės nusivilia, nes Aukščiausiajame Teisme skundai nėra priimami. Jeigu teisininkas rengia tuos skundus, čia advokatai rengia, vis dėlto kodėl tokia praktika dažnai būna? Ir, be abejo, tai teismų prestižui, aš manau, nekelia didelio populiarumo. Ačiū.
A. GUTAUSKAS. Dėkoju. Iš tikrųjų skundų peržiūra pereina atranką ir tiesiog ne visuomet galbūt yra pagrįsta, peržiūrėjus skundo turinį, jį priimti. Tai priklauso nuo konkrečios bylos, ko gero. Kol kas aš negaliu komentuoti, nesusidūręs konkrečiai su tuo. Ačiū.
PIRMININKĖ. Dėkui. Klausia P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (TTF). Aš gal norėčiau papildyti gerbiamojo R. Kupčinsko klausimą. Yra užregistruotos Seimo narių nuostatos, kad nebūtų jokių atrankos komisijų, kaip buvo ir anksčiau, kad visus klausimus nagrinėtų aukščiausiosios teismų institucijos. Kokia būtų jūsų tuo klausimu pozicija?
Ir antras mano klausimas. Taip pat esu užregistravęs įstatymo pataisą, kad būtų viena teismų sistema, kad nebūtų atskiras administracinis teismas, kad administracinio teismo sprendimus būtų galima apskųsti Aukščiausiajam Teismui. Kaip jūs vertinate tai?
A. GUTAUSKAS. Dėkoju. Iš tikrųjų aš esu visuomet atviras naujovėms. Su šitų projektų turiniu man reikėtų detaliau susipažinti. Negalėčiau dabar komentuoti. Ačiū.
PIRMININKĖ. Klausia E. Šablinskas.
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Dėkui už suteiktą žodį. Norėjau tik paklausti, nes iš dalies atsakė, atsakydamas į gerbiamosios V. M. Čigriejienės klausimą. Konkrečiai pasakykite, gerbiamasis profesoriau, jeigu jūs dirbsite Aukščiausiajame Teisme, su Mykolo Romeriu bus baigta, ar ne? Nedirbsite, nedėstysite?
A. GUTAUSKAS. Manau, galbūt pusę etato, jeigu paliks mane.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Jūs atsakėte į visus Seimo narių klausimus. Ačiū pranešėjui.
A. GUTAUSKAS. Labai ačiū.
PIRMININKĖ. Irgi yra numatyti frakcijų susitikimai pagal grafiką su kandidatu į Aukščiausiojo Teismo teisėjus A. Gutausku. Pagrindinis komitetas numatomas svarstyti Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Numatoma svarstyti kovo 28 d.
Projektas Nr. XIIP-314, darbotvarkės 2-4 klausimas. Mes jo negalime svarstyti ir A. Salamakinas negali pateikti, nes įstatymas buvo pakeistas 2012 m. gruodžio 20 d., todėl projektą turi teikti ne mažiau kaip 29 Seimo nariai. Taip. Prašau.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Nelabai supratau. Gruodžio 20 d. Seimo valia Aplinkos apsaugos komiteto prašymu buvo sustabdytas kai kurių įstatymo straipsnių galiojimas su įpareigojimu, kad pavasario sesijoje mes pateiksime tų straipsnių pataisymus. Suprantu, kad gruodžio 20 d. Seimo valia buvo liepta komitetui susitvarkyti, bet kuo čia dėti 29 parašai?
PIRMININKĖ. Aš cituoju tik tai, ką man rašo Teisės departamentas. Tam, kad pateiktume šį daugelio straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektą, reikia turėti 29 Seimo narių parašus. Gerbiamasis Salamakinai, aš manau, kad iki kito karto jūs surinksite 29 parašus. Aš atkreipiu visų Seimo narių dėmesį: kai jums yra išdalinama savaitės darbotvarkė, visur, kur yra šone paskutinis stulpelis, yra parašyta, kur reikia 29 parašų. Atkreipkite į tai dėmesį. Šito klausimo mes negalime svarstyti.

15.31 val.
Sodininkų bendrijų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-318 (pateikimas)

Toliau – Sodininkų bendrijų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-318. Pateikimas. Kviečiu A. Salamakiną pateikti.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū gerbiamoji pirmininke, bet vis tiek, naudodamasis šia garbinga tribūna, noriu pasakyti, kad ir Teisės departamentas turi truputį žiūrėti, ką rašo. Tai yra tokia replika. Aš nelabai suprantu, kaip čia įvyko.
Dėl Sodininkų bendrijų įstatymo. Mielieji kolegos, gerbiamoji pirmininke, tai yra daugiau techninių pataisymų įstatymo projektas, nes praeitos kadencijos metu tas įstatymas buvo teikiamas kelis kartus ir dėl techninės kliūties, sakysime, neapsižiūrėjimo, iškrito labai svarbi pastraipa, kokie statiniai gali būti statomi sodų bendrijoje. Mes nieko daug netaisome, įrašome tai, kas buvo suderinta, ir prašau Seimo pritarti šiam įstatymo projektui.
PIRMININKĖ. Dėkui. Jūsų nori paklausti A. Mitrulevičius.
A. MITRULEVIČIUS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, kaip žinote, sodų žemė yra žemės paskirties… veiklai žemė ir būtent čia numatyta, kad 5 km aplink sodus draudžiama sėti, sodinti genetiškai modifikuotus augalus. Ar mes nesukelsime problemų žemdirbiams, nes jiems reikia sėjomainą vykdyti ir panašiai? Kaip jūs matote į šį klausimą atsakymą?
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū už klausimą, bet šiuo atveju mes šito straipsnio neliečiame, mes tik numatome, kokie pastatai turi būti statomi sodų bendrijoje. Bet į jūsų klausimą tikrai galima atsižvelgti. Rudens sesijoje turbūt bus rengiama daugiau Sodininkų bendrijų įstatymo pataisų ir tada bus galima į tai atsižvelgti.
PIRMININKĖ. Dėkui. Daugiau nėra norinčių paklausti, pasisakyti taip pat nėra norinčių. Taigi ar po pateikimo galime bendru sutarimu sutarti? (Balsai salėje) Balsuojame. Prašom. Kas pritariate po pateikimo Sodininkų bendrijų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.
Balsavo 63 Seimo nariai. Už – 59, prieš nėra, susilaikė 4. Po pateikimo projektui Nr. XIIP-318 pritarta. Pagrindinis komitetas – Aplinkos apsaugos komitetas, papildomas – Kaimo reikalų komitetas, numatomas svarstymas – gegužės 16 d.
Darbotvarkės 2-6 klausimas, projektas Nr. XIP-205. Mes jo irgi pateikti negalime, nes kodeksas buvo pakeistas 2012 m. lapkričio 6 d., todėl projektą turi teikti ne mažiau kaip 29 Seimo nariai. Taigi šio klausimo mes irgi negalime svarstyti.

15.34 val.
Darbo kodekso 187 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-148 (pateikimas)

Toliau – Darbo kodekso 187 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-148. Pateikimas. Pranešėjas – J. Razma. Šiuo atveju yra surinkti 29 Seimo narių parašai. Prašom.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, aišku, mano projektas buvo kur kas aktualesnis praėjusių metų gruodžio mėnesį, kai buvo daromi sprendimai dėl minimalios algos esminio didinimo, kai per 2012 m. tas padidinimas siekė 25 %. Iš tikrųjų nereikia įsivaizduoti, kad visiems yra taip paprasta prie to prisitaikyti. Matome, kad ir sprendžiant biudžetinio sektoriaus reikalus, nebuvo pagalvota apie visus reikiamus sprendimus. Tai savivaldybės jau susiskaičiavo, kad joms iki tam reikiamos sumos trūksta per 40 mln. Lt. Štai Sveikatos apsaugos ministerija, kuri atsakinga už tai, kaip ligonių kasos sudaro sutartis su gydymo įstaigomis, irgi nieko nenumatė, kad būtų pridėta gydymo įstaigoms dėl didinamos minimalios mėnesinės algos, o taip vidutiniškai ligoninei reikia 200–300 tūkst. Lt. Aš jau nekalbu apie esmingesnius klausimus, kai sumažėja nekvalifikuoto darbo ir kvalifikuoto darbo atlyginimo skirtumas. Šiuo atveju aš savo projekte kalbu apie privatų sektorių, ne apie viešąjį, kai ne kiekvienai smulkiojo verslo įmonei yra taip paprasta imti ir pradėti mokėti tą 200 Lt didesnę algą.
Dabar jau prabėgo trys mėnesiai po tų sprendimų, gal, sakytumėte, verslas kaip nors prisitaikė ir nebeverta to klausimo kelti. Jeigu iš valdančiosios koalicijos nesigirdėtų naujų planų dėl minimalios algos kėlimo, gal sakyčiau ir taip. Aišku, pagal „Sodros“ pateiktus duomenis mes matome, kad kai kurios verslo įmonės įformino darbuotojus ne visu etatu, o 75 % ar puse etato plius priedas, nes aiškiai gali matyti… Kai analizuoji atlyginimus nuo 800 Lt iki 1 tūkst. Lt, gali nustatyti, kad apie 20 tūkst. darbuotojų yra būtent taip įforminta. Reiktų pridurti, kad 10 tūkst. apdraustųjų – yra toks skaičiaus sumažėjimas nuo gruodžio iki sausio mėnesio. Tai yra oficialūs „Sodros“ duomenys, kuriuos man pateikė pagal atitinkamą paklausimą.
Tai aš ir siūlau vis dėlto, jeigu ir ateityje, kaip čia skelbia Darbo partijos atstovai, gali būti minimalios algos didinimas net iki 1500 tūkst. Lt, tikrai jautriai suprasti, kad ne kiekvienai smulkiajai įmonei tai yra pakeliama, kad būtų mechanizmas, jog galima atidėti, tokį didinimą nutolinti atskiroms įmonėms, dėl to atsiduriančioms sunkioje padėtyje, pagal finansų ministro patvirtintą tvarką, manau, panašiai taip, kaip dabar yra nusprendžiama dėl mokesčių atidėjimo. Premjeras minėjo, kad tokiems klausimams spręsti pakanka dabartinio mokesčio atidėjimo. Aš su tuo kategoriškai nesutinku. Kas iš to, kad tai smulkiajai įmonei pusmečiui atidėsi mokesčius? Praeis tas pusmetis ir jam reikės dvigubai sumokėti. Nieko tas nekeičia.
Aš siūlau apsvarstyti vis dėlto, kad būtų tokios išlygos, tokios ar kitokios, jeigu tobulinant kas nors geriau sugalvotų, kad matytume realią situaciją, ypač periferijoje, kur žinome, kad ir esant gana palankioms Žemės ūkio ministerijos verslo kūrimo rėmimo programoms kaimuose ir miesteliuose, nesikuria tas verslas. Vadinasi, nėra šiandien tos sąlygos palankios, nėra tų vartotojų. Todėl aš siūlau nenubaigti to verslo su minimalios algos tolesniais didinimais.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Jūsų nori klausti net dešimt Seimo narių. Pirmasis M. Zasčiurinskas. Nėra. L. Graužinienė. Nėra. R. Baškienė.
R. BAŠKIENĖ (MSNG). Labai ačiū. Gerbiamasis kolega, iš tikrųjų jūsų argumentai labai svarūs ir įtikinami. Galbūt iš tikrųjų tai gelbės mažas įmones, tačiau kaip užtikrinti kontrolę, kad šituo veiksniu, kurį jūs siūlote, nebūtų piktnaudžiaujama, kad tai nebūtų daugelio įmonių praktika?
J. RAZMA (TS-LKDF). Aš pasitikiu finansų ministru ir manau, kad jis gali nustatyti rimtą tvarką, kuri leistų tų piktnaudžiavimų išvengti. Vis dėlto, jeigu mes matome, kad įmonė išsimoka dividendus, daug investuoja, kad tame sektoriuje neturi būti tokių problemų, galima tuos dalykus matyti. Aš nemanau, kad čia yra kažkas ypatinga. Galima numatyti viešą tokių įmonių skelbimą, kad galėtų ir visuomenė, ir dirbantieji pasisakyti, ar čia yra realus toks poreikis. Nemanau, kad mes taip bejėgiškai turėtume nusiteikti, kad čia visi masiškai pradės piktnaudžiauti, nesusitvarkysim. Dėl mokesčio didėjimo tai kažkaip išsprendžiam, susitvarkom, nustatom, kurioms įmonėms tai galima padaryti, todėl aš nenorėčiau sutikti su tokiu bejėgiškumu.
PIRMININKĖ. Klausia K. Komskis.
K. KOMSKIS (TTF). Gerbiamasis kolega, praeitą kadenciją buvo tokia gera praktika, kad kuo mažiau taikytume išimčių. Jūs puikiai žinote, ir mes matėme Antikorupcijos komisijoje, kad kai tik prasideda išimtys, iš karto prasideda piktnaudžiavimas ir reikia daugiau kontrolės mechanizmo, negu visi tie kaštai atsiperka. Sakykite, ar jūs negalvojate, kad gal vis dėlto reikėtų eiti ne šita linkme, o eiti ta linkme, kad sumažintume mokesčius įmonei, kad mokėtų mažiau už tą žmogų nuo atlyginimo, ir tai būtų daug paprastesnis dalykas, ir įmonei būtų naudingiau būtų didinti minimalų atlyginimą, aišku, būtų gerai ir žmogui?
J. RAZMA (TS-LKDF). Dėl smulkaus verslo mažesnių mokesčių, mes žinome, kad esame kai kuriuos sprendimus priėmę. Gal dar galima rasti, bet vis dėlto nėra taip, kad tas minimalios algos didinimas taip vienodai paveiktų, sakykim, tam tikras visas sektorines įmones ar visas įmones pagal smulkumą ir panašiai, kad mes taip labai tvarkingai per mokesčius palengvintume ir išspręstume. Yra skirtingų atvejų. Tarkim, nedidelė įmonė ką tik laimėjo viešąjį pirkimą teikti valymo paslaugas. Žinom, kad tie darbuotojai, kurie teikia tokias paslaugas, gauna minimalią algą. Tai štai tokia įmonė ėjo į konkursą ir, aišku, teikė esamą minimalią algą. Tai kaip jai dabar pakėlus imti ir mokėti gerokai aukštesnę? Aišku, ji turi atsisakyti to laimėjimo, bet nežinia ar laimės pakartotinai paskelbtą, taigi mes jai sukuriame iš esmės bankroto perspektyvą. Ar ne švelnesnis variantas būtų pasakyti, kad tokiu atveju nieko čia baisaus, pasibaigia konkurso laikas, pabūna su ta mažesne alga, po to… Be abejo, kur vyksta konkursai, niekas neleis su minimalia alga eiti ir taip skaičiuoti konkurso kainą. Yra visokių atvejų ir aš manau, kad tai nebūtų kažkoks nelogiškas sprendimas.
PIRMININKĖ. Klausia A. Pitrėnienė.
A. PITRĖNIENĖ (DPF). Ačiū. Gerbiamasis kolega, jūs savo pranešime, savo kalboje pasakėte pats, kad šitas jūsų siūlymas yra lyg ir netekęs aktualumo. Tada klausimas: gal jo nereikia, tiesiog reikia atsiimti ir neteikti?
J. RAZMA (TS-LKDF). Jeigu Darbo partijos atstovai pasakytų, kad jie juokauja dabar kalbėdami apie 1500 Lt būsimą minimalią algą, tai aš galėčiau sakyti, kad mano siūlymas gal ir nėra toks svarbus, galiu jį padėti į šoną. Bet jeigu Darbo partijos atstovai apie 1500 Lt algą rimtai kalba (tai jūs atsakykite, kaip ten yra), tada mano pasiūlymas yra jau labai aktualus, dar aktualesnis, negu buvo gruodžio mėnesį.
PIRMININKĖ. Klausia V. M. Čigriejienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, prašom pasakyti, kas nustatys tą kritinę būklę? Ar čia bus kokia centrinė struktūra, ar ne, nes čia galimos ir kai kurios korupcinės apraiškos? Tai vienas dalykas. Gaus pusę etato, o likusią mokės vokelyje Ar mes to išvengsime?
J. RAZMA (TS-LKDF). Aš manau, kaip sakiau, finansų ministras gali paruošti protingą tvarką. Į tokias išimtis gavusias įmones atidžiau gali pasižiūrėti ir reguliariai kontroliuoti ir Darbo inspekcija, kad pasižiūrėtų kaip ten, ar algų mokėjimo dienomis vyksta kokie vokeliniai reiškiniai ir panašiai. Tų galimybių pasižiūrėti yra ir aš nesiūlyčiau čia taip bejėgiškai mums kelti rankas. Jeigu tokia logika vadovautumės, tai mes valstybėje nieko nesukontroliuotume, visi totaliai piktnaudžiautų ir mes sakytume – nieko negalime padaryti, nieko nereguliuokime, nieko nereglamentuokime.
PIRMININKĖ. Klausia G. Mikolaitis.
G. MIKOLAITIS (LSDPF). Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, jūs kalbėjote, kad jeigu daug investavo į gamybą ar panašiai, negali, tada reikia leisti mažinti. Jeigu žmonės investuoja daugiau ir nesugeba žmogui sumokėti 750–800 Lt atlyginimo, tai kaip jūs galvojate, jeigu dabar nuvažiuoji ir paklausi žmogaus, kaip pragyventi už tuos 640 Lt, gal jūs parašytumėte receptą, kaip gyventi žmogui? Dirba visą dieną, gauna 600, kaip pragyventi, suskaičiuoti?
J. RAZMA (TS-LKDF). Nėra lengva pasakyti, kaip pragyventi, ir visi tą suprantame. Manau, taip kalbėdami tais dalykais nespekuliuokime. O ką tam žmogui reikės daryti, jeigu ta įmonė, kur jis turi tą kuklią darbo vietą, bankrutuos ir jam reikės stovėti su ištiesta ranka Darbo biržoje, ar tai bus geresnė situacija? Žinote, yra tokių socialinių įmonių, kur neįgalieji žmonės yra laimingi, kad jie gali turėti tą kuklią darbo vietą su minimalia alga, ir tokiose įmonėse nėra labai paprasta padidinti našumą ir mokėti tą, sakykim, 1500 Lt. Žinome, kad periferijoje ir vidutiniai atlyginimai yra nevienodi, ne kaip Vilniuje. Ir su mažesne alga kitas žmogus pagal jo situaciją santykinai vis dėlto yra laimingas dėl to, ką turi. Nėra taip, kad visi čia būtų be galo nusivylę ta situacija, mato realią padėti periferijoje.
PIRMININKĖ. Klausia R. Kupčinskas.
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Ačiū, mano klausimą paklausė. Dėkui.
PIRMININKĖ. Klausia P. Čimbaras.
P. ČIMBARAS (DPF). Gerbiamasis kolega, jūs minėjote, kad Mokesčių inspekcija turi sukurti tam tikrą mechanizmą, bet tas mechanizmas turi būti administruojamas. Jūs, ko gero, neskaičiavote, kiek tai kainuos mokesčių mokėtojams. Mano klausimas bus toks. Tas įstatymas palies ne tik vidutines įmones, bet ir stambesnes ir, kaip mano kolegos minėjo, ten pasireikš truputį negražių dalykų. Tai yra faktas. Mes prie tos įmonės nepastatysime nei policininko, nei mokesčių inspektoriaus. Nors jūs minėjote, kad gerai, kad minimalus atlyginimas buvo pakeltas, bet dabar šiuo pasiūlymu mes einame žingsnį atgal. Kaip jūs tai pakomentuotumėte?
J. RAZMA (TS-LKDF). Taip, aš sakiau ir sakysiu, kad tas pakėlimas iki 1000 Lt buvo geras žingsnis, tik tai sprendžiant reikėjo geriau pasiruošti ir apgalvoti kai kurias detales. Ir mes dar 2012 m. buvome parengę rezoliuciją, ir Seimas ją priėmė, kad tokį žingsnį Vyriausybei reikia daryti. Mano žodžiai nėra tik žodžiai, mes ir veiksmais Seime tą rodėme. Buvusi Vyriausybė buvo perdėtai atsargi tuo klausimu. Galbūt žiūrėjo, kad Europoje gali būti labai blogų raidos scenarijų, tai gali būti toks požiūris. O dėl didesnių įmonių, tai didesnes įmones, kur irgi gali būti sunki situacija, aš tą suprantu, na, tikrai yra dar lengviau kontroliuoti negu daug mažyčių įmonių. Jeigu ten kokie nors vokeliai ar kažkas, tai tikrai yra lengviau nustatyti. Kaip ir sakiau, aš kategoriškai nesutinku, kad mes taip bejėgiškai sakytume: ai, čia visi piktnaudžiaus, ai, čia mes nieko nenustatysime, geriau tegu bankrutuoja, kaip ten bus, kas išplauks, išplauks. Na, tai yra toks grynai kraštutinis liberalus požiūris. Aš mėginu pateikti jautresnį požiūrį.
PIRMININKĖ. Dėkui, atsakėte į visus klausimus. Dabar po pateikimo – vienas už ir vienas prieš. Už – R. J. Dagys.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, Seimas turėjo mechanizmą nustatyti minimalią algą, kasmet per biudžetinius metus Seimas gali tarti savo žodį nustatant minimalią algą, jeigu partneriai nesutaria. Tas minimalios algos kėlimo bumas prasidėjo dar anksčiau, mes žinome situaciją. Aš jums sakau, kokia situacija yra dabar. Jūs pakėlėte minimalią algą, o privačiose įmonėse realus uždarbis pagal „Sodros“ duomenis niekam nepasikeitė. Kaip buvo, taip ir liko toks pat. Tiktai biudžetinis sektorius kai kur pakoregavo šituos atlyginimus. Privačiame sektoriuje beveik niekur to neįvyko, visiškas fiasko, absoliutus! Buvo nepasiruošta šitam žingsniui, diskredituotas pats minimalios algos kėlimo žingsnis, nes pajamos nepadidėjo, sutartys buvo performuluotos į trumpesnes, su visokiais priedais, bet įmonės privačiame sektoriuje moka tiek pat. Kad tokių dalykų nebūtų, šitas siūlymas yra vienas iš galimų būdų, kaip spręsti. Kai jūs savo fantazijas įgyvendinsite, gal galima būtų bent jau surasti tam tikrą racionalumą atsižvelgiant į tam tikrus sektorius, nes privatus sektorius visiškai nereagavo į minimalios algos pakeitimą, faktiškai beveik nė kiek.
PIRMININKĖ. Prieš – Z. Žvikienė.
Z. ŽVIKIENĖ (DPF). Ačiū, gerbiamoji posėdžio pirmininke. Na, iš tiesų labai nemalonu klausyti tokių sakinių, kad minimali padidinta alga, mokama darbo žmogui, yra fantazijos. Aš noriu kreiptis į gerbiamuosius kolegas ir nepritarti šitam siūlymui dėl vienos paprastos priežasties. Šiandien 1000 Lt minimali mėnesinė alga Lietuvos žmogui yra per maža. Ir kalbėti apie tai, kad dar ir šita suma gali turėti išlygą, iš tikrųjų yra netgi nepadoru. Didžioji dalis žmonių per tuos ketverius konservatorių valdymo metus išvažiavo iš Lietuvos. Aš suprantu, kad galbūt jums norėtųsi, kad darbo žmonės, gaunantys, o paprastai taip ir yra, nes tik paprastą darbą dirbantys žmonės gauna minimalų atlyginimą, taptų absoliutūs vergai. Nepritarkite, gerbiamieji kolegos, šitoms išlygoms, ir nedarykite žmonių vergais. Minimali alga šiandien pagal kainas ir pagal pragyvenimo lygį turėtų būti bent jau 2 tūkst. litų. Ačiū.
PIRMININKĖ. Balsuojame. Kas po pateikimo pritariate pateiktam Darbo kodekso 187 straipsnio pakeitimo įstatymo projektui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.
Balsavo 67 Seimo nariai: už – 21, prieš – 29, susilaikė 17. Po pateikimo nepritarta.
Dabar turime apsispręsti, ar grąžinti iniciatoriams tobulinti, ar atmesti. Alternatyvus balsavimas. Kas už tai, kad grąžintume iniciatoriams tobulinti, balsuojate už, kas už atmetimą, balsuojate prieš.
Balsavo 67: už – 23, prieš – 44. Projektas Nr. XIP-148 atmestas.
Replika po balsavimo – R. J. Dagys.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamoji ponia Žvikiene, na, kaip jūs taip apie savo premjerą pasakėte? Jis jautriausias žmogus, jūsų manymu, nes jis pirmasis tą diferencijavimo idėją iškėlė ir visur ją reklamavo. Kaip jūs dabar savo mylimą premjerą pavadinote?
Dar kartą atkreipiu dėmesį. Jūsų fantazijos neturi realybės dėl to, kad niekam jūsų popierinis pakėlimas nepakėlė realaus atlyginimo. Tai yra tiesiog reali statistika iš „Sodros“.
PIRMININKĖ. Projektas Nr. XIP-174(2). Mes jo svarstyti irgi negalime, nes nėra surinkta 29 Seimo narių parašų.

15.55 val.
Valstybinio socialinio draudimo įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-837, Ligos ir motinystės socialinio draudimo įstatymo 3 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-838, Ligos ir motinystės socialinio draudimo įstatymo 13 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-839 (pateikimas)

Toliau – Valstybinio socialinio draudimo įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas ir jį lydintis Ligos ir motinystės socialinio draudimo įstatymo 3 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas, taip pat Ligos ir motinystės socialinio draudimo įstatymo 13 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas. Pateikimas. V. Gapšys.
V. GAPŠYS (DPF). Gerbiamieji Seimo nariai, teikiame įstatymo projektą, kurio tikslas yra įskaityti asmenims į darbo stažą iki 30 kalendorinių dienų per metus suteiktų nemokamų atostogų laikotarpį. Tas projektas yra kilęs iš susidariusios situacijos, kad asmenų, kurie dirba valstybinėse įstaigose, yra prašoma išeiti nemokamų atostogų tam, kad būtų sutaupomas biudžetas. Tokie asmenys dėl to patiria ir tam tikrų nuostolių, nes padėdami valstybei sutaupyti lėšas, jie praranda ir tam tikras teises, kurias turėtų, jeigu tokia teise nepasinaudotų.
Kadangi įstatymo projektas buvo registruotas dar praeitą kadenciją, tai žinome ir tam tikrus trūkumus, kuriuos reikėtų patobulinti kartu su įstatymu. Aš manau, tuos trūkumus būtų galima tobulinti komitete, paprašant, jeigu reikės, Vyriausybės išvados, ir Vyriausybė galėtų pareguliuoti bendrą situaciją. Tiek.
PIRMININKĖ. Dėkui. Jūsų nori klausti penki Seimo nariai. Pirmasis – R. J. Dagys.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamasis pranešėjau, mano klausimas bus toks labai politinis, galbūt šiuo atveju ir aštrus. Kodėl jūs nepasitikite savo deleguota socialinių reikalų ir darbo ministre, kuri komitetui pakartotinai jau yra pristačiusi ir gaires, kaip bus pertvarkoma socialinio draudimo sistema, ir dėl visų kitų dalykų, kurie kertasi su tomis nuostatomis, kurias jūs čia esate pateikęs? Gal jūs tarpusavyje nerandate laiko pasikalbėti, bet čia jau jūsų bėda. Tai galime suvokti ir kaip tiesioginį nepasitikėjimą ministre, nes mes turime iš jos visiškai kitokią informaciją.
V. GAPŠYS (DPF). Jeigu matote, projektas yra pateiktas dar ankstesnėje kadencijoje, kuris reiškia nepasitikėjimą praėjusiąja Vyriausybe.
Jeigu kalbėtume rimtai, tai yra diskusinė sritis, ir mes esame pasiruošę diskusijai. Žiūrėsime komitete, kaip toliau bus svarstomas tas klausimas. Su ministerija mes taip pat diskutuojame, tačiau pateikimas per ministeriją šiuo atveju būtų sudėtingas.
PIRMININKĖ. Klausia R. Baškienė.
R. BAŠKIENĖ (MSNG). Gerbiamasis kolega, norėjau patikslinti. Jūs minėjote, kad įstatymas pateiktas anksčiau, taigi savaime suprantama, kad įstatymo tikslas, kai jūs rašote datas, 2010 m. sausio 1 d. ir galiojimo laikas iki 2012 m. gruodžio 31 d., neatitinka šios dienos dvasios. Bet pasakykite, kodėl jūs numatote baigtinį laikotarpį nuo–iki, kas čia slepiasi po šituo?
V. GAPŠYS (DPF). Mes diskutavome šiuo klausimu todėl, kad prasidėjus kriziniam laikotarpiui tokie draugiški pasiūlymai pasinaudoti nemokamomis atostogomis tapo problema. Jeigu žiūrėsime į bendras Darbo kodekso nuostatas, tai priverstinės nemokamos atostogos iš viso yra nelabai galimos. Tačiau praktinis gyvenimas parodė, kad vis dėlto yra labai draugiškai pasiūloma. Suprantame, kad reikėtų, aišku, pagrindinę problemą spręsti, tai buvo pasiūlytas laikinas laikotarpis. Dabar vėlgi visiškai sutinku, kad tas projektas turėtų būti laikinas. Tiesiog negalime ignoruoti Darbo kodekso nuostatų. Jos yra svarbios, bet žiūrime, kad problema nėra išspręsta, todėl projektą ir palikome. Diskutavome ir frakcijoje, ar jį verta dar palikti, bet buvo nuspręsta, kad pateikimo stadija yra prasminga ir komitete žiūrėsime, galbūt į svarstymo stadiją jis nekeliaus, jeigu bus sujungtas su kitais projektais ir rastas kitas problemos sprendimo būdas, kuris būtų teisingesnis negu šito projekto.
PIRMININKĖ. Klausia G. Mikolaitis.
G. MIKOLAITIS (LSDPF). Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, jūs labai teisingai pasakėte, kad tas įstatymas buvo aktualus per praeitą kadenciją, kai valdant anai valdančiajai daugumai valstybinių įstaigų žmonės buvo prievarta varomi nemokamų atostogų. Kaip minėta, tas yra negalima, bet susitarė… kai susitaria, eidavo. Būdavo didžiulių nusiskundimų susitinkant su žmonėmis. Aš manau, kad šitai Vyriausybei to nebus. Kaip jūs manote, ar išvis prasminga jį teikti?
V. GAPŠYS (DPF). Puikiai žinote, kad Vyriausybė nevaldo visų institucijų ir ne visur Vyriausybės tiesiogiai gali tokį sprendimą pasakyti, bet yra savivaldybių kompetencijai pavaldžios institucijos ir įstaigos, kuriose tokia praktika vis dar (gauname nusiskundimų) pasitaiko. Kaip ir sakiau, puikiai suprantu, kad pagrindinis problemos sprendimo būdas turėtų būti kitas, tačiau tai yra operatyviausias būdas atkreipti dar kartą dėmesį ir ieškoti to sprendimo būdo, kad ir tokio, manau, laikino varianto, bet ieškoti, o ne palikti tuos žmones likimo valiai.
PIRMININKĖ. Klausia V. M. Čigriejienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, ar jums neatrodo, kad jūsų Vyriausybė prieštaraus šitoms nuostatoms ir duos neigiamą išvadą, jeigu paprašys komitetas Vyriausybės sprendimo, nes čia papildomos išlaidos biudžetui ir tas yra turint fiskalinę biudžeto drausmę? Čia bus labai liūdna, kad mes ne dirbame, o atostogaujame. Ačiū.
V. GAPŠYS (DPF). Gali būti ir neigiama Vyriausybės išvada. Diskusija bus prasidėjusi. Jeigu Vyriausybė pasiūlys geresnį sprendimo variantą negu šis įstatymo projektas, aš su mielu noru tą patį projektą atsiimsiu ir pasirinksiu kitą – Vyriausybės pasiūlytą. Bet kad diskusija prasidėtų, aš manau, jisai yra prasmingas. Jeigu nebus rastas geresnis variantas, manau, tada teks imtis tokio.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Jūs atsakėte į visus klausimus. Dabar prieš nori kalbėti R. J. Dagys.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, turbūt sunku kaip nors įvertinti teigiamai tokią valdančiosios koalicijos veiklą, kai mūsų vienos iš frakcijų lyderis tik tokį būdą randa atkreipti savo mylimos Vyriausybės dėmesį į jų siūlomas idėjas. Tiesiog, matyt, neturi kitokių mechanizmų. Ne tiktai jo Vyriausybės dėmesį, bet ir savo deleguotos ministrės. Chaosas!
Jeigu dabar kalbėčiau iš esmės dėl siūlymo. Gerbiamieji, jūsų programoje yra numatytas visas paketas, susijęs su draudimo įstatymais, ten turi būti numatyti visi atvejai. Toks siūlymas prieštarauja darbo teisei ir daugeliui konvencijų. Šitas siūlymas nėra derintas Trišalės tarybos. Šiandien jis Vyriausybės pateikiamas, (…) prioritetas yra, partnerystė ir panašiai. Ką jūs darote? Čia ne diskusijų vieta. Diskutuokime Vyriausybėje, sudarykime įvairias darbo grupes, prašau, bet čia jau įstatymo konkrečios pataisos, kurias, kitaip negu jūs čia, žmonės rimtai svarstys kaip realius projektus, kuriuos mes turime įgyvendinti. Vėl klausimas dėl visos pensijų reformos, dėl visa kita, draudimo sistemos iškils iš naujo. Nereikia taip šposyti su žmonėmis, nes jie priima mūsų šposus rimtai. Kitaip negu šposai aš šito pateikimo negalėčiau vertinti. Susitarkite tarpusavyje ir ateikite su viena nuomone, tada rimtai diskutuosime.
PIRMININKĖ. S. Bucevičius – už.
S. BUCEVIČIUS (DPF). Ačiū, gerbiamoji posėdžio pirmininke. Kolegai Rimantui norėčiau pasakyti, kad menki čia šposai yra. Jeigu kolega V. Gapšys ir įvardijo, kad vienaip ar kitaip šios problemos nematyti arba negirdėti, arba, kaip ir paklausėjui buvo, ar galima taip elgtis su mūsų žmonėmis, paprašyti eiti nemokamų atostogų ir to nematyti, matyt, mes to negalime. Bet dar kartą tiktai atkreipiame dėmesį, kad Vytautas sakė labai paprastus dalykus, kad taip, sutinkame po pateikimo, mes turime arba privalome pastebėti, o jeigu bus atnešti Vyriausybės alternatyvūs ir geresni sprendimo būdai, į visus mes turėsime atsižvelgti. Aš manau, šiandieną iš tikrųjų mes turime tokiam įstatymui po pateikimo pritarti. Matyt, kituose… sulauksime geresnių ir produktyvesnių įstatymų. Ačiū.
PIRMININKĖ. Gerbiamieji kolegos, dėl visų trijų (pagrindinis – projektas Nr. XIP-837, lydintieji – projektai Nr. XIP-838 ir Nr. XIP-839) balsuojame. Kas po pateikimo pritariate šito paketo svarstymui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.
Balsavo 63: už – 40, prieš – 2, susilaikė 21. Po pateikimo projektams Nr. XIP-837, Nr. XIP-838, Nr. XIP-839 pritarta. Pagrindinis – Socialinių reikalų ir darbo komitetas. Numatoma svarstyti gegužės 7 d.
Toliau klausimas 2-10. Jo irgi negalime svarstyti, nes nėra surinkta 29 Seimo narių parašų.

16.06 val.
Transporto lengvatų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-149(2) (pateikimas)

Dabar papildomai į darbotvarkę įrašyti teisės aktai. Transporto lengvatų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas. B. Pauža. Pateikimas.
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū pirmininkei. Gerbiamieji kolegos, teikiamu projektu siekiama suvienodinti ir panaikinti Švietimo ir Transporto lengvatų įstatymų prieštaravimus, nes pagal šiuo metu galiojantį Švietimo įstatymą priešmokyklinio ugdymo grupių ir 1–8 klasių mokiniai, gyvenantys toliau kaip 3 km nuo mokyklos, turi būti vežami į artimiausią atitinkamą savivaldybės ar kito steigėjo mokyklą mokykliniais autobusais ar kitu transportu, o pagal Transporto lengvatų įstatymą jie gali būti vežami į mokyklą ar įstaigą iki 40 km ir atgal mokinio pažymėjime nurodytu maršrutu. Siūlome nustatyti Transporto lengvatų įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 1 punkte, kad priešmokyklinio ugdymo ir 1–8 klasių mokinių pavėžėjimas būtų kompensuojamas iki artimiausios atitinkamos bendrojo ugdymo programą vykdančios mokyklos. Esu įsitikinęs, kad įstatymo nuostatų suvienodinimas padės išsaugoti mokinių skaičių pradinio ir pagrindinio ugdymo programas vykdančiose mokyklose, išnyks grėsmė atsirasti jungtinėms klasėms, dėl ko nukenčia ugdymo kokybė, ar visiškai mokykloms išnykti kaimo vietovėse ar mažesniuose miesteliuose.
Projekto rengimą paskatino mokyklų vadovų kreipimasis. Patys mokytojai sako, kad jų atžvilgiu vyksta nedidelis „terorizmas“. Vaikų negali nei pabarti, nei pareikalauti, nes tėvai tuoj pat atšauna, kad vaikus išsiveš į kitą mokyklą. Šie dalykai vyksta ne dėl blogų mokytojų, tačiau dėl neklaužadų vaikų arba kartais tėvų nesupratimo. Susidaro uždaras ratas ir dar niekas nerado sprendimo, kaip to išvengti. Vaikų išsilavinimui visada teikiau ir teiksiu prioritetą, tačiau tikrai nemanau, kad iki 8 klasės mokiniams reikėtų ieškoti geresnio ugdymo, nes visos mokyklos šiandien Respublikoje yra licencijuotos. Jų programos yra patikrintos ir nekokybiško ugdymo paprasčiausiai negali būti mūsų mokyklose. O moksleiviai, kaip minėjau, į toli esančias mokyklas renkasi visai dėl kitų priežasčių, kurias aš minėjau. Tačiau ir savivaldybei vežioti vaikus į visas puses labai brangiai kainuoja. Aš pateiksiu pavyzdį neįvardydamas rajono, bet noriu pasakyti, kad į mokyklas tame rajone, apie kurį aš pateikiu, vežiojama per 2300 mokinių, o jų vežiojimas savivaldybei pernai kainavo apie 2 mln. Lt. Artimiausią mokyklą pravažiuoja maždaug apie 150 mokinių. Vieno moksleivio vežiojimas tame rajone kainuoja maždaug apie 850 Lt.
Baigdamas norėčiau paprašyti kolegų palaikyti šitą mano pasiūlymą. Dar noriu pasakyti, kad panašus pasiūlymas yra gerbiamojo J. Razmos. Ten yra šiek tiek daugiau niuansų, bet komitetas, sujungęs šiuos abu pasiūlymus, ir tą, kuris bus po manęs, galėtų priimti vieną. Prašyčiau palaikyti mano pasiūlymą, o kartu ir tą, kuris bus kitas. Ačiū.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Jūsų nori klausti vienuolika Seimo narių. Pirmoji – L. Graužinienė. Nematau. J. Narkevičius.
J. NARKEVIČ (LLRAF). Ačiū. Jūs iš dalies jau atsakėte į mano norėtą pateikti klausimą (aš čia, priekyje), kaip jūsų pateiktas projektas susijęs su kitais projektais, kurie bus nagrinėjami. Kitas mano klausimas būtų toks. Ar pagal jūsų siūlymą tai reikštų, kad savivaldybė kaip steigėjas negalėtų finansuoti už transportą vaikams, kurie nori važiuoti į tolesnę nei esančią arčiau namų mokyklą? Ar negalėtų, ar nebūtų išimčių? Ačiū.
B. PAUŽA (LSDPF). Ne, aš manau… Savo pasiūlyme jokių išimčių nenumatau ir pagal tą programą 1-8 klasės mokiniai turėtų būti vežiojami iki artimiausios mokyklos.
PIRMININKĖ. Klausia A. Pitrėnienė.
A. PITRĖNIENĖ (DPF). Dėkoju. Gerbiamasis kolega, aš suprantu savivaldybių problemas, kai reikia sumokėti už tuos vaikus, bet aš noriu paklausti jūsų dar tokio klausimo. Ar jūsų teikiamas siūlymas nesuvaržys šeimos galimybės pasirinkti mokyklą?
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū klausėjai. Aš noriu tik pabrėžti, pasirinkimas ir demokratija, be abejo, čia turėtų būti, aš jos nekvestionuoju, jinai liks, tačiau iš valstybės pinigų, šiuo atveju savivaldybių pinigų, galima būtų apmokėti tik racionaliausią, tai yra artimiausią, mokyklą. Kiti variantai. Galima tą vaiką vežti už savo asmeninius pinigus į tą mokyklą, kurios nori tėvai ir vaikas, čia laisvas pasirinkimas. Kartais man priekaištauja, kad viena mokykla yra geresnė, kita blogesnė, aš su tokia pozicija tikrai nesutinku. Visos mokyklos turi Švietimo ir mokslo ministerijos licenciją ir visos jos pagal tą nustatytą programą turi būti kokybiškos.
PIRMININKĖ. Klausia R. Baškienė.
R. BAŠKIENĖ (MSNG). Labai ačiū. Iš tikrųjų kilnus tikslas – padėti išsaugoti kaimo mokyklas ir tam mes, ko gero, pritariame. Tačiau iš tikrųjų pritariu kolegės klausimui. Ar aptartas šis jūsų klausimas su mokyklų bendruomenėmis, ar išgirsta tėvų nuomonė, nes vis dėlto tėvų teisė pasirinkti yra svarbi ir jinai numatyta Švietimo įstatyme?
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū už klausimą. Žinoma, su visais aptarti tikrai nebuvo galimybės ir aš nenoriu čia išsisukinėti, tačiau, kaip minėjau savo pranešime, kad šitą inicijavo mokyklų vadovai ir mokytojai, ne aš čia sugalvojau. Kitas dalykas, žinoma, su tėvais tai aptarti, taip sakant, labai didelis klausimas, yra labai neaprėpiamas. Su visais tėvais, be abejo, aš ir minėjau, kad ir negalima aptarti, nes tėvų požiūris yra labai skirtingas šiuo klausimu.
PIRMININKĖ. Klausia V. V. Margevičienė.
V. V. MARGEVIČIENĖ (TS-LKDF). Dėkoju, gerbiamoji pirmininke. Žinote, aš suprantu, kad mokyklų vadovai ir mokytojai inicijuoja, nes niekas nenori likti be duonytės. Tas vaiko krepšelis yra labai svarbu. Tik aš nesuprantu, kodėl mes turime teikti tokias pataisas, kai mūsų valstybės Konstitucijoje yra parašyta, kad iki 16 metų mokslas privalomas. Tai kokia gali būti kalba, kad kažkas neturi pinigų sumokėti vaiką nuvežti. Savivaldybės neplanuoja, neskaičiuoja, kiek tai kainuos? Tada mes turime taisyti savo Konstituciją, jeigu net nerandame pinigų vykdyti tokį elementarų dalyką – vaiką nuvežti mokytis.
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū už klausimą. Žinoma, jokiu būdu aš šia pataisa nenoriu konstitucinių normų kvestionuoti, bet noriu pasakyti, kad kaip tik iki artimiausios mokyklos kiekvienas mokinys turi būti nuvežamas. Aš nematau čia jokių prieštaravimų tam. Kitas dalykas, jeigu mokytojas vienoje ar kitoje mokykloje paspaudė vaiką daugiau mokytis ir jis parėjęs sulaukia tėvų pritarimo, o jie grasindami tam mokytojui pasako, ne, aš rytoj leisiu į kitą mokyklą, tai aš manau, kad valstybėje paprasčiausiai yra netvarka.
PIRMININKĖ. Klausia V. M. Čigriejienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Gerbiamasis kolega, nežinau, aš tai įžiūriu čia vaiko teisių pažeidimą. Aš, pavyzdžiui, žinau Kauno mieste visas mokyklas, į kurias galiu savo anūką leisti ir į kurias ne. Aš tikrai pasirinksiu. Ir visi žmonės renkasi. Jie nėra naivūs. Artimiausia ar tolimesnė, transporto priemonės… Mes vaikui turime užtikrinti visapusišką ugdymą. Negi jūs nematote, kaip realiai yra? Tai kas, kad licencijas turi, bet mokyklos yra skirtingos ir mes norime geriausios. Aš turiu teisę tą daryti ir nepiktnaudžiaukite įstatymais, o ne – tai į Pasvalį vežkite, ten yra pačios geriausios mokyklos. (Antanai, pasakiau tau.)
B. PAUŽA (LSDPF). Gerbiamoji profesore, aš suprantu jūsų klausimą, bet aš noriu dar kartą pakartoti. Jeigu pas mus valstybėje nėra tvarkos ir mokyklos nepasiekia pagal tas programas, kurios yra nustatytos, to lygio, tai čia, žinote, jau yra kitų institucijų kaltė, o ne valstybės kaltė.
PIRMININKĖ. Klausia P. Čimbaras.
P. ČIMBARAS (DPF). Gerbiamasis kolega, jūs minėjote, kad negali būti nekokybiško mokslo, bet taip nėra, iš tikrųjų yra skirtingas mokyklų lygis, todėl tėveliai renkasi vieną ar kitą mokyklą. Čia problema ta, kad į vieną kaimelį atvažiuoja trys autobusiukai ir po vieną vaiką veža į savo mokyklas, čia yra problema. Bet, kaip ir mano kolegos minėjo, mes panaikiname teisę rinktis. Čia yra didžiausia problema, nes yra teisė rinktis, o šitas įstatymas kaip ir panaikina galimybę rinktis, finansiškai nukentės vaikai, nes nebus vežami į mokyklą.
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū už klausimą. Nemanau, kad mes naikinam teisę rinktis. Rinktis jis gali bet kokią mokyklą, kiekvienas, ar tėvas, ar vaikas. Bet čia yra kitas labai paprastas ir suprantamas klausimas. Man atrodo, mes visi esame suinteresuoti, kad kaimo mokyklos, didesnės ar mažesnės, vis dėlto išliktų. Čia yra pagrindinis dalykas. Šita priemonė, aš nesakau, kad jinai yra šimtaprocentinė, kad užtikrins tą dalyką, bet vienas iš elementų vis dėlto yra.
PIRMININKĖ. Klausia K. Komskis.
K. KOMSKIS (TTF). Gerbiamasis kolega (Broniau, žiūrėk tiesiai ir pamatysi), iš tiesų turbūt ne tik pavėžėjimas turi tą problemą, kad vaikai į vienas ar kitas migruoja. Aišku, ir saugumo klausimas, kur važiuoti 3 kilometrus iki mokyklos, gal ir daugiau, iki artimiausios mokyklos, bet vis tiek, jeigu reikia važiuoti, pagal Švietimo įstatymą ir toliau važiuoja. Iš karto yra avarijų grėsmė, kiti dalykai iškyla, sveikatos problemos, kada reikia anksčiau keltis, ir t. t. Būtų gerai, kad iš viso nereikėtų jų vežioti, būtų palei pat mokyklas, palei pat namus. Sakykite, ar yra kokia nors statistika, kiek vaikų važiuoja ne į artimiausias mokyklas ir kiek mes papildomai išleidžiame pinigų būtent tokiems pavėžėjimams?
B. PAUŽA (LSDPF). Deja, aš Respublikos mastu neturiu tokių skaičių, kurių jūs prašote, aš tiktai vieno rajono pavyzdžiu pasakiau, kad iš viso rajonas per metus šitam reikalui išleidžia apie 2 mln., o vieno vaiko pavėžėjimas kainuoja maždaug 850 Lt per metus.
PIRMININKĖ. Klausia V. Kamblevičius.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Aš visiškai pritariu Broniaus pasiūlymui, tačiau vėliau pasisakysiu. Man kyla toks klausimas: kas kontroliuos šitą procesą – kas nuvežė, kodėl nenuvežė? Kas už tai atsakingas? Kas kontroliuos?
B. PAUŽA (LSDPF). Taip, šitas klausimas, tarp kito, yra labai aiškiai išdėstytas rajono savivaldybėse. Yra švietimo skyriuose padarytos schemos, kur kuris autobusiukas turi važiuoti, už kokius pinigus jis turi važiuoti. Yra, kaip jūs žinote, mokykliniai autobusiukai, bendro naudojimo autobusai ir dar privatūs autobusiukai, kurie vežioja. Tarp šitų trijų vežėjų yra paskirstomi maršrutai ir jie pagal tuos maršrutus gauna pinigus. Yra tokių pavyzdžių, kad keturių vaikų į vieną kaimą šiandien atvažiuoja trys autobusai vežti. Negali taip būti toliau.
PIRMININKĖ. Klausia E. Šablinskas.
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Dėkui. Gerbdamas reglamentą atsisakau žodžio. Svarstymo metu.
PIRMININKĖ. Dar G. Steponavičius.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Gerbiamasis kolega, mano klausimas būtų trumpas. Štai čia aš! Jums mojuoju ranka. Sveiki gyvi!
Gerbiamasis teikėjau, licencijos, arba leidimo vykdyti ugdymo veiklą, vienos ar kitos įstaigos yra tik formalus dalykas. Jūs turbūt realybėje puikiai suprantate, kad yra gerų ir labai gerų mokyklų, šalia jų taip pat yra ir prasčiau dirbančių. Ir čia dažniausiai yra steigėjo problema, kad ar dėl direktorių, ar dėl kitų priežasčių lygis, stovinčio vandens… įspūdis tose mokyklose bado visų pirma tėvams akis. Ir vaikai, ir tėvai turi teisėtą interesą eiti į geresnę mokyklą. Paimkime jūsų atstovaujamą Jurbarko rajoną. Atrasime geras ir geresnes mokyklas. Štai šitas jūsų siūlymas. Ar realiai jūs suprantate, kad darote meškos paslaugą vaikams, ar nesuprantate?
B. PAUŽA (LSDPF). Jeigu atsakyčiau konkrečiai, tai pirmiausia aš jau pabrėžiau šitą momentą dėl mokyklų. Jeigu kuri nors ministerija ar jos institucijos dirbo tuo klausimu dėl kokybės, tai čia jau ne Seimo reikalas. O kitas dalykas, paslaugos aš kaip tik nedarau, aš galvoju tai meškos paslaugai (kabutėse) užkirsti kelią. Šiandieną su savo krepšeliu tas vaikas neklaužada arba tėvai, kurie nevisiškai supranta tą reikalą, kiekvienam doram mokytojui mojuoja po nosimi ir gąsdina, kad jis tuoj išeis į kitą mokyklą. Tai aš manau, kad čia visiškai nėra logikos tarp jūsų klausimo ir to, kaip aš suprantu tą dalyką.
PIRMININKĖ. Dėkoju, jūs atsakėte į visus klausimus. Dabar po pateikimo vienas – už, vienas – prieš. E. Žakaris – už.
E. ŽAKARIS (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamieji kolegos, pirmiausia reikia atkreipti dėmesį, nuo ko pranešėjas pradėjo, kad Švietimo įstatymas nevisiškai sutampa su Transporto lengvatų įstatymu. Ir tos nuostatos – iki artimiausios mokyklos ir t. t. yra Švietimo įstatyme. Kitas dalykas yra šioks toks pasirinkimo teisės apribojimas. Tai yra savivaldybių tarybos priskiria teritorijas mokykloms, į kitą mokyklą galima tik tokiu atveju, jeigu yra laisvų vietų. Toliau. Labai gaila, bet kol kas mokyklų vadovų apmokėjimo sistema yra tokia, kad kartais vienas vaikas gali direktoriui keliais šimtais atlyginimą sumažinti, prasideda viliojimas ir t. t., ir t. t. Tai aš tikrai siūlyčiau pritarti. Galbūt galima ir tobulinti. Nes įsivaizduokite tokį atvejį: mokykla yra už 5 km, ir staiga jam nepatiko, ir sakys, vežkite mane pro šalį už 40 km, nes tai leidžia. Tai ar laikysime, kad tokie pasirinkimai irgi yra pateisinami? Aš manau, kad tikrai reikia nagrinėti, suderinti nuostatas gal šiek tiek kitaip. Bet siūlyčiau pritarti po pateikimo. Ačiū.
PIRMININKĖ. G. Steponavičius – prieš.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Labai ačiū. Išties aš pripažįstu, kad įstatymų suderinamumo problema egzistuoja ir to neturėtume atmesti. Aš taip pat suprantu, kad daugelyje savivaldybių, ypač kaimiškųjų, dėl pavėžėjimo tikrai nemažą dalį biudžetuose sudaro… ir laikotarpis nėra lengvas. Tai bent jau tada, gerbiamasis teikėjau ir kiti kolegos, nevartokite tokių terminų, kad vaikai yra neklaužados, blogi, kad tėvai kvaili, nes nori rinktis savo vaikams geresnę mokyklą. Štai tokie žodžiai ir iškraipo pačią jūsų idėją sureguliuoti šitą problemą. Todėl aš dar kartą sakau: aš nesakau kategoriškai ne, bet tėvų ir vaikų pasirinkimą ribojantys dalykai, net ir turint kilnius tikslus, ne visada yra tikslingi. Štai todėl aš tikrai kviečiu neskubėti pritarti tokiems siūlymams.
PIRMININKĖ. Balsuojame. Kas po pateikimo pritariate Transporto lengvatų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.
Balsavo 64 Seimo nariai: už – 53, prieš nėra, susilaikė 11. Po pateikimo įstatymo projektui Nr. XIIP-149(2) pritarta. Pagrindinis – Socialinių reikalų ir darbo komitetas, papildomi – Biudžeto ir finansų komitetas, Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas. Svarstymas numatomas gegužės 7 d.
Toliau. G. Steponavičius – replika po balsavimo.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Dėl komitetų. Išties, manau, būtų logiška, ir spėju, kad kolegė A. Pitrėnienė irgi dėl to paties, kad Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas bent papildomu turėtų būti svarstant šį klausimą.
PIRMININKĖ. Gerbiamoji Pitrėniene, irgi tą patį siūlote?
A. PITRĖNIENĖ (DPF). Ačiū. Iš tikrųjų taip, nes tai yra susiję su mokykla, su mokiniu, su ugdymu. Aš manau, kad mes turėtume papildomas būti būtinai.
PIRMININKĖ. Gerai. Papildomi – Biudžeto ir finansų komitetas, Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas ir Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas. Galime bendru sutarimu pritarti? Pritarta.

16.26 val.
Transporto lengvatų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-176(2), Švietimo įstatymo 36 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-177 (pateikimas)

Darbotvarkės 2-12a ir 2-12b klausimai – projektai Nr. XIIP-176 ir Nr. XIIP-177. Pateiks J. Razma. Transporto lengvatų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas ir Švietimo įstatymo 36 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projektas.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, mano projektas tam tikra apimtimi sutampa su kolegos B. Paužos projektu, nes išties pastebėjau, kad šiandien tie patys dalykai Transporto lengvatų ir Švietimo įstatymuose yra skirtingai aprašyti, būtent dėl 1–8 klasių mokinių pavėžėjimo ar iki artimiausios mokyklos, ar neribotai. Pritarėte tai nuostatai, todėl aš prie šitos dalies plačiau neapsistosiu.
Mano projekte dar yra siūloma papildomų dalykų. Štai, jeigu žiūrite šiandien Transporto lengvatų įstatymą, ten yra sprendžiamas tik vaikų, gyvenančių kaime, pavėžėjimas. Miestuose pavėžėjimas niekur nekompensuojamas. Tačiau gali būti įvairių situacijų. Aš pažiūrėjau vien savo šefuojamą Plungės rajoną. Sakykime, yra viename miestelyje, ne rajono centre, kariškos krypties mokykla, kuri socialiai sudėtingesnius vaikus priima, be to. Tai yra norinčių keletas mokinių būtent dėl to važiuoti iš Plungės į tą miestelį. Tai ar neturi būti toks poreikis paremtas? Aš manau, kad turi.
Štai kitas atvejis. Iš Plungės vaikų globos namų keliolika vaikų kasdien vežama į vieną kaimo – Stanelių – mokyklą. Tai nedidelė mokykla, tie vaikai iš globos namų geriau ten jaučiasi, nėra patyčių ir nori ten lankyti. Ar negali būti kompensuojama tokia situacija? Yra, kad į ant išnykimo ribos esančias mokyklas mokytojai, ten dirbantys, bet gyvenantys rajono centre, vežasi savo vaikus, kad nors taip pagelbėtų tai mokyklėlei išlikti, bet kasdien galbūt jie negali taip tiksliai tų vaikų atsivežti. Vėlgi aš manyčiau, kad kartais tas jų vaikų atvažiavimas iš rajono centro į tą kaimą gali būti kompensuojamas. Arba pasižiūrėkime, kad ir dabar praplėstos Vilniaus miesto ribos. Jeigu iš kokio nors Vilniaus pakraščio, bet iš miesto, norėtų moksleivis važiuoti į artimiausią miestelį, jam nekompensuojama. Manau, kad reikia tą klausimą spręsti ir pasižiūrėti, kad yra vis dėlto tokių atvejų, kai reikia numatyti kompensavimą, kai vaikai vyksta iš miesto į kaimą ar miestelį.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Jūsų nori paklausti šeši Seimo nariai. Pirmoji – A. Pitrėnienė.
A. PITRĖNIENĖ (DPF). Dėkoju. Iš tikrųjų, aš manau, šiandien procesas vyksta truputį atvirkščiai – iš kaimo bėga į miestą ir, ko gero, iš miesto į kaimo mokyklą atvejai yra labai vienetiniai. Ar esate suskaičiavęs, koks siūlymo aktualumas, nes jeigu ten yra du trys vaikai?.. Ar domėjotės, kiek tai yra svarbu, kiek tai aktualu, kiek mes tokių vaikų turime?
J. RAZMA (TS-LKDF). Matote, aš ir nesakiau, kad čia bus labai masiniai atvejai, bet tai gali būti vis dėlto labai jautrūs atvejai, kai kažkokios kaimo mokyklėlės klasėse mokinių skaičius ties riba ir tam, kad išlaikytų būtent tą klasę, atvažiavimas vieno kito mokinio yra ganėtinai svarbus. Aš paminėjau vieno rajono atvejį, kur, sakau, keliolika vaikų iš globos namų, keletas vaikų – į vieną miestelį, keletas vaikų – į kitą miestelį. Galbūt viename rajone tai bus 20–30 atvejų, aš taip galiu spręsti.
Kita vertus, aš manau, gerai, kad tai nėra masiniai atvejai, nes jūs manęs klaustumėte, o iš kur lėšos? Kai tai nėra masiniai atvejai, man yra lengviau atsakyti, kad čia kokių nors ypatingų papildomų finansinių poreikių nesukels, bet, kaip sakiau, tai gali būti ganėtinai jautrūs atvejai, kai kuriais atvejais būtent sprendžiantys net atskirų kaimo mokyklų išlikimo, dėl kurio mes visi turbūt esame šiek tiek susirūpinę, klausimą.
PIRMININKĖ. Klausia J. Narkevičius.
J. NARKEVIČ (LLRAF). Ačiū. Per praeitą pateikimą buvau uždavęs klausimą būtent dėl išlygų. Gerbiamasis B. Pauža nenumatė tokių išlygų, o jūs? Gerbiamasis pone, jūs gi J. Razma, būtent tokias išlygas norite įteisinti ir numatyti. Aišku, jūs paminėjote keletą pavyzdžių, bet, be abejo, jeigu yra išlyga, tai ji turi būti labai konkrečiai apibrėžta, kad nebūtų kokių nors skirtingų interpretavimų. Bet jūs paminėjote vieną iš siekiamybių – pagelbėti mokyklėlėms išlikti. Ar jūs nemanote, kad ne tas kelias pagelbėti mokyklėlėms išlikti, kad galbūt reikėtų nustatyti atitinkamus klasių formavimo kriterijus, mokinių skaičių sumažinti, kad nereikėtų tų mokyklų papildyti iš miesto ir dažnai socialiai remtinais vaikais, kad būtų išsaugota ta mokykla. Kitaip kalbant, ar tai tas kelias, kuriuo reikėtų eiti? Ar jūs nemanytumėte, kad reikėtų konceptualiau peržiūrėti tinklo kūrimo kriterijus? Ačiū.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamasis kolega, aš tikrai nesakiau, kad mano siūlymas yra susijęs tik su siekiu padėti išlikti kaimo mokykloms, aš sakiau, kad kai kuriais atvejais tas gali būti svarbu. Žinoma, aš pritariu jūsų minčiai, kad reiktų esminių sprendimų ir nebūtinai, kaip dabar neretai būna, kad turi būti dešimt mokinių ir tik tada gali formuoti klasę. Tas skaičius kaimo mokyklose, man atrodo, galėtų būti sumažintas. Čia tikrai dėl išlikimo reikia platesnių sprendimų. Aš tik sakau, kad kai kuriais atvejais šis mano siūlymas gali prie to prisidėti, tačiau, kaip ir sakiau, gali būti tokių atvejų, realių poreikių, kai nebus tiesmukai susiję su išlikimu, pavyzdžiui, vaikų globos namų noras būtent mokytis kaimo mokykloje, jeigu vaikai, kurie gyvena globos namuose, yra iš kaimo kilę, iš jų ten mažiau tyčiojasi ir t. t. Tai gali būti visai kitokių atvejų, ne tik išlikimu grįstų.
PIRMININKĖ. Klausia K. Komskis.
K. KOMSKIS (TTF). Iš tiesų neseniai mes turėjome daugiau tokių lengvatų, kai gydytojams mokėjome, kada važiavo dirbti į kaimą, mokytojams, ir iš tiesų tuos klausimus sprendė daugeliu atveju savivaldybių tarybos. Sakykite, ar iš tiesų ne per brangus malonumas, sakykime, keisti įstatymą, o ne leisti taryboms spręsti, nes juo labiau vietinė savivaldybės taryba sprendžia ir dėl teritorijos, į kurią mokiniai, į kokias mokyklas eis… Aišku, ten leidžia, kad gali eiti ir į kitas, bet ar nereikėtų palikti jiems šito dalyko, kad jie galėtų nuspręsti, kaip kompensuoti, kiek mokėti tų pinigų, tuo labiau kad tai faktiškai eina tik iš jų pinigų? Leiskime spręsti taryboms, kad jos ir būtų šeimininkės savo teritorijoje.
J. RAZMA (TS-LKDF). Aš manau, vis dėlto mes, kaip įstatymų leidėjai, turime duoti tam tikras visuotines garantijas. Dabar vienoje savivaldybėje, taupydami lėšas, nuspręs beveik nieko nekompensuoti ir tose savivaldybėse sunkiau gyvenančių šeimų kišenes tas transporto apmokėjimo klausimas prislėgs stipriau, kitur viską kompensuos, bet nepersikels tie tėvai ir vaikai į tą savivaldybę vien dėl to, kad geriau tą klausimą sprendžia. Aš manau, kad mes galime, tuo labiau kad šiandien yra sprendžiama dėl lengvatų visuotinai. Formuojant biudžetą, jau gali būti atsižvelgiama, kad štai yra tokios visuotinės lengvatos. Jeigu paliksi neapibrėžtai, tai kaip Finansų ministerijai projektuoti tuos poreikius? Manau, kad vis dėlto tokiais atvejais reiktų nevengti įstatyme pasisakyti konkrečiau. Kaip minėjau, mano siūlymai esminių poreikių nesukuria. Tai ne masiniai atvejai, kad iš miesto važiuotų į kaimą.
PIRMININKĖ. Klausia V. Kamblevičius.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Gerbiamasis pranešėjau, iš tikrųjų gal šiurkščiai pasakysiu, bet ar neatrodo, kad mokinys ar mokinė tapo preke? Tas mokinio krepšelis taip sujaukė visą šią sistemą, ir dabar mes visi darome pataisas, taisome, ko gero, tame pačiame liūne maudomės ir nieko gero nepasiekiame. Ar iš viso nereiktų iš esmės tuos dalykus koreguoti, nes kiekviename rajone yra specifinės sąlygos: pas jus – karinis parengimas, Prienuose – neįgalieji vaikai ir t. t., kiti dalykai. Reikia, matyt, iš esmės vieną kartą normaliai… Yra labai daug pas mus talentingų ir švietimo darbuotojų, ir kitų, reiktų vieną sykį susėti ir iš esmės viską pakeisti.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gal. Aš nesakau, kaip jūs teigiate, kad reikia iš esmės viską absoliučiai keisti ir daryti priešingai, bet diskutuoti reikia, kad būtent kaimų mokyklose, miestelių mokyklose greta krepšelio principo atsirastų ryškiau išreikštas bendruomenės interesas, kad ten esanti mokykla, be tos pagrindinės ugdymo funkcijos, vis dėlto yra svarbus centras bendruomenei susitelkti, to miestelio gyvybingumui išlikti, ir tai kažkaip turi atsispindėti finansuojant. Bet šiuo atveju mano projektas tikrai nekelia tokių esminių klausimų. Mano projektas daugiau iškelia gal net tam tikro lygiateisiškumo klausimą, nes šiandien vaikas iš kaimo 40 km gali važiuoti bet kur, iš miesto – niekur jam nekompensuoja. Tai kodėl mes sakome, kad jau tokia situacija, kad jei tu sėdi mieste, tai jau čia tau taip gerai ir nėra jokių atvejų, kai reikia važiuoti į mokyklą kažkur už miesto? Aš sakau, tai nebus dažni atvejai, bet man atrodo, kad galima tai numatyti.
PIRMININKĖ. Klausia E. Jonyla.
E. JONYLA (LSDPF). Dėkui, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, sakykite, ar palaikėte kolegos B. Paužos įstatymo projektą, ar ne?
J. RAZMA (TS-LKDF). Taip, balsavau ir mūsų frakcijos daug kas balsavo. Mes už tai, kad komitetas pasvarstytų tuos abu projektus. Kaip minėjau, su ta dalim, kurią teikia ponas B. Pauža, mano visiškai sutampa, tik yra papildomų dalykų. (Balsai salėje) Taip, galima į vieną, mes tik pritrūkome galbūt tam tikros organizacijos, gal iš tikrųjų vieną pateikti.
PIRMININKĖ. Klausia V. V. Margevičienė.
V. V. MARGEVIČIENĖ (TS-LKDF). Dėkoju, gerbiamoji posėdžio pirmininke. Aš noriu pritarti, gerbiamasis Jurgi, jūsų pataisoms, taip, kaip ir balsavau už aną įstatymą. Šią savaitę gavau švietimo ir mokslo ministro D. Pavalkio atsakymą: Lietuvoje nesimoko 13 324 vaikai. Dar pasitikslinau. Tai yra ministro šios savaitės atsakymas. Tai tie 13 tūkst. ar važiuos į miestą, ar iš miesto, aš manau, kad tokias įstatymo pataisas komitetas tikrai galės apsvarstyti, pasižiūrėti, ir privalome tuos vaikus rasti. Dar kartą kartoju – Konstitucija mus įpareigoja vaikus mokyti ir vežti. Tikrai visiems dėkoju už tas pataisas, reikia joms pritarti.
J. RAZMA (TS-LKDF). Ačiū už palaikymą.
PIRMININKĖ. Atsiprašau, čia buvo pasisakymas, ne klausimas. Dabar po pateikimo vienas – už, vienas – prieš. L. Graužinienė – už.
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Ačiū, gerbiamoji pirmininke. Kadangi buvo pritarta prieš tai buvusiam, tiesiog būtų nelogiška nepritarti tam, ką siūlo gerbiamasis Jurgis, turbūt lygiateisiškumo principas turi būti išlaikytas ir tas pasiūlymas yra logiškas. Taip pat sutinku, kad keliauja ir iš miesto į kaimą. Ne viename rajone turime pavyzdžių, kai kaime gimnazijos yra kur kas stipresnės negu mieste. Dėl šito aš tikrai balsuosiu už.
Kadangi neturėjau galimybės sugrįžti į pirmą svarstymą, tai noriu pasisakyti iš viso dėl tos formuluotės principo, kad važiavimas kompensuojamas iki artimiausios mokyklos. Tai mes vėl diskriminuojam vaikus. Vadinasi, tų tėvų vaikai, kurie yra turtingesni, pagal Švietimo įstatymą turės galimybę rinktis mokyklą, o tie vaikai ir tėvai, kurie gyvens skurdžiai, pagal mūsų logiką važiuos tik iki artimiausios mokyklos. Tikrai nematau jokios logikos ir šioje vietoje įžvelgiu nelygiateisiškumo principą vaikų atžvilgiu. Grįžtam prie tokios lietuviškos patarlės: kodėl tu durnas? Todėl, kad biednas. Atsiprašau, negražiai pasakiau, bet čia lietuvių liaudies išmintis. Manau, kad turime pažiūrėti plačiau siūlydami tą lengvatą ir nediskriminuoti, nedėlioti mūsų vaikų į lentynėles: tu gali važiuoti tiek arba tiek. Švietimo įstatymas leidžia pasirinkti mokyklą. Pritardama Jurgio… (Balsai salėje) Pritardama Jurgio pasiūlymui, kad ir atgal gali grįžti, jeigu pritarėte praeitam, vis dėlto manau, kad komitete diskusijų laukai yra labai plati dirva.
PIRMININKĖ. Prieš – J. Narkevičius.
J. NARKEVIČ (LLRAF). Ačiū. Dėl pirmos dalies pasisakymo turėčiau kitą nuomonę. Manau, kad šitas projektas prieštarauja prieš tai priimtam pateikimo stadijoje projektui. Jeigu mes tada apibrėžėme, kad nėra išlygų ir pavėžėjimas finansuojamas tik į artimiausią mokyklą, tai šiame projekte yra nustatoma ne tik išlyga, bet ir atvirkštinis variantas, kad pavėžėjimas gali būti kompensuojamas ne tik 1–8 klasių vaikams ir ne į artimiausią. Vienas dalykas, mums reikėtų sistemingai tuos projektus kartu panagrinėti ir prieiti prie nuostatos, ar mes kompensuojame pavėžėjimą į artimiausią mokyklą, ar ir iki 40 km.
Kitas dalykas. Kada būtų išimčių iš miesto į kaimą, ar tokios išimtys įmanomos, ar ne? Dėl antros dalies, ar įmanomas iš miesto į kaimo teritorijas kompensavimas, kadangi tai sudarys galimybę prekiauti vaikų skaičiumi, nes tam tikrų kaimo mokyklų išlikimas priklausys nuo to, ar bus atvežami vaikai iš globos namų, pataisų namų, ar dar iš kai kurių socialiai remtinų šeimų, ir tokiu būdu bus išlaikytos mažos mokyklėlės, o neišspręstas klausimas dėl išlikimo iš esmės, siūlau balsuoti prieš ir spręsti klausimą dėl mokyklų išlikimo iš esmės, nustatant tam tikrus kriterijus.
O dėl pirmo pasisakymo sakau, kad dabar reikia balsuoti prieš ir pirmą nagrinėti prieš tai buvusį projektą. Ačiū.
PIRMININKĖ. Balsuojame. Kas po pateikimo pritariate Transporto lengvatų įstatymo 6 straipsnio pakeitimo įstatymo projektui ir Švietimo įstatymo 36 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projektui, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.
Balsavo 58 Seimo nariai: už – 36, prieš – 4, susilaikė 18. Po pateikimo pritarta įstatymų projektams Nr. XIIP-176(2) ir Nr. XIIP-177.
Dėl pirmojo pagrindinis komitetas – Socialinių reikalų ir darbo komitetas, papildomi – Biudžeto ir finansų, Valstybės valdymo ir savivaldybių ir Švietimo, mokslo ir kultūros komitetai. Ir dėl projekto Nr. XIIP-177 pagrindinis – Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas, papildomi – Socialinių reikalų ir darbo ir Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetai. Numatomas svarstymas gegužės 7 d.

16.46 val.
Seimo nutarimo „Dėl Seimo nutarimo „Dėl Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-384 (pateikimas, svarstymas, priėmimas)

Toliau darbotvarkės 2-13a klausimas – Seimo nutarimo „Dėl Seimo nutarimo „Dėl Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-384. Pranešėjas – E. Žakaris. Pateikimas.
E. ŽAKARIS (LSDPF). Gerbiamoji pirmininke, gerbiamieji kolegos, prašau suteikti galimybę pateikti nedidelę Švietimo įstatymo pataisą, sudarančią galimybę vaikams iki 7 metų, turintiems didelių ir labai didelių specialiųjų poreikių, kad jie turėtų teisę nemokamai gauti specialistų pagalbą.
PIRMININKĖ. Dėkoju pranešėjui. Klausiančių nematau. Tai jūs pasilikite, nes greičiausiai mes pritarsime šiam Seimo nutarimui. Ar galime bendru sutarimu?.. (Balsai salėje) Dėkui. Svarstymo stadijoje nėra norinčių kalbėti. Ar galime po svarstymo pritarti? Pritarta. Priėmimas. Du straipsniai.
1 straipsnis. Priimtas. 2 straipsnis. Priimtas.
Dėl viso Seimo nutarimo keturi – už, keturi – prieš. Nėra norinčių kalbėti. Balsuojame. Kas už tai, kad būtų priimtas Seimo nutarimas „Dėl Seimo nutarimo „Dėl Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.

Šio nutarimo priėmimas

Balsavo 58 Seimo nariai: už – 58, prieš nėra, susilaikiusių nėra. Seimo nutarimas Nr. XIIP-384 priimtas. (Gongas)

16.48 val.
Švietimo įstatymo 67 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-351 (pateikimas)

Toliau E. Žakaris ir 49 Seimo nariai pateiks Švietimo įstatymo 67 straipsnio pakeitimo įstatymo projektą. Prašau, Edvardai.
E. ŽAKARIS (LSDPF). Ačiū už suteiktą galimybę. Remiantis Švietimo įstatymu, iš valstybės biudžeto gali būti remiamos valstybės ir savivaldybių regiono mokyklos, kuriose mokosi vaikai, turintys didelių ir labai didelių specialiųjų poreikių, ir tos mokyklos vykdo formaliojo švietimo programas. Kalbant konkrečiais pavyzdžiais, matyt, ir priimant įstatymą buvo neatkreiptas dėmesys į tokias specialiąsias mokyklas, kurios ugdo ir mažesnius vaikus, tai yra ikimokyklinio arba priešmokyklinio ugdymo mokyklas. Tarkime, Šiaulių atveju yra logopedinė regioninė mokykla. Ji turi ikimokyklinį skyrių. Ir dabar nuo rugsėjo 1 d. vaikams, kurie yra mokomi ikimokykliniame skyriuje, ūkio lėšos nebus skiriamos. Be abejo, Šiaulių miesto vaikai tai yra miesto rūpestis, bet iš aplinkinių savivaldybių vaikai nebus priimami, nes dabar visoms savivaldybėms trūksta lėšų, ir savivaldybės nesutinka už tuos vaikus mokėti. Nuo kovo 1 d. jau prasideda vaikų klasių komplektavimas. Tokių mokyklų, be abejo, Šiauliuose yra kur kas daugiau, yra ir sutrikusios klausos vaikų ugdymo centras, ir specialiojo ugdymo centras, ir visuose kituose didmiesčiuose yra tokių specialiųjų mokyklų. Manau, mes puikiai suprantame, kad su kuo mažesniu vaiku specialistai dirbs, tuo gali būti geresni rezultatai.
Savivaldybėse, kur yra tik po vieną kitą tokį vaiką, mokyklose turėti specialistus, ypač tokius, kaip surdopedagogą (apskritai tokių specialistų yra mažai), ekonomiškai neapsimoka.
Jeigu kiltų klausimų dėl Teisės departamento išvadų, tai nevisiškai jas supratau, nes šitas pasiūlymas įtraukti ir neformaliojo (tik vienu žodžiu yra papildomas projektas) yra suderintas su Švietimo ministerijos specialistais.
O papildomų lėšų, kaip tik ir kolega G. Steponavičius teiks analogišką projektą, tik truputėlį platesnį, tikrai nereikės. Šių metų biudžete regioninėms mokykloms yra numatytos ūkio lėšos, yra paskaičiuojama pagal galimybę, kiek tenka vaikams, ir tai nėra dideli skaičiai. Galbūt, kai bus perskirstytos tos lėšos, truputėlį visiems sumažės, o papildomų biudžeto lėšų tikrai nereikės. Jeigu bus pritarta, ko tikrai labai prašau, labai prašytume, kad šitas projektas būtų kuo greičiau svarstomas, nes, kaip minėjau, nuo kovo 1 d. jau prasideda klasių komplektavimas. Ačiū.
PIRMININKĖ. Dėkui. Klausia V. V. Margevičienė.
V. V. MARGEVIČIENĖ (TS-LKDF). Dėkoju. Gerbiamasis kolega, ar jūs žinote, kad iš tikrųjų nemažai specialiųjų ugdymo įstaigų, ten, kur yra vaikų, turinčių lengvą negalią, sunkesnę ar vidutinę, nebeišgyvena, nes jų krepšelis yra per mažas? Dabar yra gautas jų kreipimasis. Mes kreipėmės į premjerą, į Vyriausybę, yra sudaryta tarpžinybinė darbo grupė. Aš gavau tokį raštą iš Vyriausybės kanclerio, kad iš tikrųjų bus sprendžiama, nes tos mokyklos nebeišgyvena, joms labai trūksta lėšų. Faktiškai visų savivaldybių švietimo specialistai pasirašė, kad tų lėšų trūksta. Kaip jūs sakote, kad nereikės lėšų?
E. ŽAKARIS (LSDPF). Ačiū, kolege, už klausimą. Matote, jūs kalbate apie krepšelius, o mūsų su kolega Gintaru siūlyme yra kalbama apie ūkio lėšas. Tai yra skirtingi dalykai. Kaip minėjau, už kitas savivaldybes nė viena savivaldybė nesutinka mokėti. Kad reikia krepšelį peržiūrėti, taip, be abejo, bet čia jau yra ne šito siūlymo reikalas.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Jūs atsakėte į visus klausimus. Gerbiamieji kolegos, nėra norinčių kalbėti, galime bendru sutarimu pritarti po pateikimo? Pritarta projektui Nr. XIIP-351 po pateikimo.
Pagrindinis komitetas – Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas, papildomas – Biudžeto ir finansų komitetas. Numatyta svarstyti gegužės 16 d.

16.53 val.
Švietimo įstatymo 2 ir 67 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-90 (pateikimas)

Ir dar vieną Švietimo įstatymo 2 ir 67 straipsnių pakeitimo projektą pateiks G. Steponavičius. Registracijos Nr. XIIP-90. Prašau.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Gerbiamoji pranešėja, jūs nepamatėte, aš stovėjau prie mikrofono dėl E. Žakario siūlymo. Jis iš tribūnos akcentavo svarbą kuo greičiau šį nedidelį pakeitimą priimti. Bet jūs mašinaliai pakartojote tą datą, kuri įrašyta, t. y. gegužės 16 d. Gal būtų galima stabtelti ir siūlyti, kad, tarkime, po dviejų savaičių ar panašiai, jeigu komitetai apsisuktų, greičiau tas klausimas ateitų į darbotvarkę?
PIRMININKĖ. Prašom siūlyti.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Siūlau balandžio 16 d., mėnesiu anksčiau.
PIRMININKĖ. Balandžio 16 d. tinka? Visiems? Gerai. Prašau dabar pristatyti savo.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Gerbiamoji pirmininke, gerbiamieji kolegos Seimo nariai, džiaugiuosi, kad šis klausimas E. Žakario pastangomis pateko į darbotvarkę ir šiandien aš galiu pristatyti dar praėjusių metų biudžeto svarstymo akivaizdoje registruotas labai panašias pataisas. Tada jos buvo ignoruotos ir į darbotvarkę nepateko. Bet, kaip sakoma, geriau vėliau negu niekada.
Lyginant su tuo, ką kolega E. Žakaris yra pateikęs, mano siūlymas apima taip pat dar ir sąvokų dalį, kur yra tikslinama, ką mes galime laikyti mokymo lėšomis, kas leistų lanksčiau finansuoti minimų įstaigų ne tik krepšelio, bet ir aplinkos, arba, kitaip tariant, ūkio lėšas.
Dėl 67 straipsnio. Neformaliojo švietimo programos apima ir ikimokyklinį ugdymą. Yra pastebėta, kad vidutinę ar didelę negalią turintiems vaikams ikimokyklinio ugdymo prieinamumas yra labai menkas. Statistiką aš jums galiu pasakyti. Per visą Lietuvą yra beveik 170 specialiųjų grupių, kurios vykdo ikimokyklinio ugdymo veiklas. Tačiau specialiųjų ugdymo poreikių darželinukų, lankančių tokias programas, vienerių metų yra 49 vaikai, 2 metų – 372, 3 metų – 1300. Tikrai egzistuoja didelė problema, kai yra veikiančios regioninės, kaip buvo minėta, mokyklos. Tam, kad Šiaulių, Vilniaus ir kai kurių rajonų lygmeniu veikiančios tokios įstaigos galėtų priimti vaikus iš kitų savivaldybių, reikia šitų pakeitimų.
Aš atkreipiu dėmesį, kad mano siūlyme taip pat yra įrašytas žodelis šalia „klasėms“ su brūkšniu „ir grupėms“. Ši mano pataisa leistų apimti ir ikimokyklines ugdymo įstaigas su aiškesne formuluote. Dėkoju kolegoms iš visų frakcijų – ir daugumos, ir mažumos, kurie parašais parėmėte šitą pasiūlymą, kad jis būtų svarstomas.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Klausia A. Pitrėnienė.
A. PITRĖNIENĖ (DPF). Ačiū. Aš jau išgirdau atsakymą.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Klausia J. Narkevičius.
J. NARKEVIČ (LLRAF). Ačiū. Iš vienos pusės, jūs turbūt suprantate, kad reikės Vyriausybės išvados dėl šito projekto, nes kalbama apie papildomas lėšas. Iš kitos pusės, jūs siekiate praplėsti sąvoką „mokymo lėšos“ arba gal ne tik sąvoką, bet ką ji apimtų, ir ugdymo paslaugoms numatyti, ir grupėms. Kitaip sakant, ar jūs nemanote, kad laikas būtų pradėti diskutuoti apie MK (moksleivių krepšelių) tinkamumą šiuolaikiniams poreikiams? Ar nereikėtų ieškoti alternatyvių finansavimo būdų, kad „neprisirištume“ vien tik prie moksleivio krepšelio, arba iš dalies tobulinti, laikinai pereiti prie platesnio poreikio, tokio kaip ugdymo grupės, kaip klasių komplektai, kurie apimtų ir visas nenumatytas, sakykime, teikiamas paslaugas, nes visų paslaugų numatyti (ir jūsų atvejis, beje, tai įrodo) neįmanoma. Ačiū.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Aš dar kartą galiu pakartoti tą patį, ką ir kolega E. Žakaris pasakė. Mūsų supratimu, papildomų lėšų tam nereikia. Kartais keistai skamba jūsų įsivaizdavimai, kad reikės Vyriausybės išvados. Kai analogiškas projektas yra pateiktas iš daugumos atstovų, jums tokio klausimo nekyla. Nežinau, kolega, aš tik siūlyčiau pasižiūrėti sistemiškiau, tai padėtų spręsti nelengvą situaciją vaikų, turinčių vienokią ar kitokią negalią, ir jų problemas.
Jeigu jūs norite plačiau žiūrėti į klausimą, tai mokinio krepšelio tema ir Vyriausybės programoje tam tikra korektyva yra įtvirtinta. Mano žiniomis, dirba visa suinteresuotas grupes apimanti ministro lygiu sudaryta darbo grupė. Tie pasiūlymai vienaip ar kitaip bus, tačiau aš dar kartą galiu pasakyti, jeigu būtų pereita, tarkim, prie klasių finansavimo modelio, manau, tai būtų nepalyginamai prastesnis modelis nei tobulintinas (aš dabar pripažįstu) mokinio krepšelio modelis. Bet dar kartą pabrėžiu, šitas siūlymas mokinio krepšelio tiesiogiai neapima.
PIRMININKĖ. Klausia I. Šiaulienė.
I. ŠIAULIENĖ (LSDPF). Ačiū, gerbiamoji posėdžio pirmininke. Gerbiamasis projekto autoriau, jūs galėtumėte pasakyti, kiek reikės valstybės biudžeto lėšų jūsų pasiūlymui įgyvendinti? Galbūt esate paskaičiavęs arba turėdamas kaip buvęs švietimo ministras patirtį, kitaip sakant, jaučiate?
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Atsakau taip pat, kaip atsakė E. Žakaris, jūsų frakcijos atstovas. Iš esmės bendraudami su tais pačiais pedagogais šiauliečiais gavome signalų, ir aš gerokai anksčiau tokią pataisą, kokią po kelių mėnesių įregistravo E. Žakaris, teikiau. Tai yra pagalba sureguliuoti tam tikras spragas, kad iš, tarkim, Šiaulių rajono arba iš kitų aplinkinių rajonų į, pavyzdžiui, Šiaulių logopedinę mokyklą per ūkio lėšų finansavimą atsiskaitomybė būtų ir vaikai galėtų būti apskritai priimti į tas mokyklas. Čia yra piniginių santykių sureguliavimas tarp savivaldybių. Apie papildomas lėšas iš valstybės biudžeto mes nekalbame. Aš tikiuosi, kad mano tikslesnė formuluotė. Aš kalbu, atkreipkite dėmesį, kad būtų apimtas ir ikimokyklinis, kurio prieinamumas vaikų su specialiaisiais poreikiais nedidelis, taip pat dėl jo būtų sprendžiama.
PIRMININKĖ. Klausia V. Kamblevičius.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Atsisakau klausti, nes I. Šiaulienė pateikė.
PIRMININKĖ. Dėkoju. Ačiū. Jūs atsakėte į visus klausimus. Po pateikimo vienas – už, vienas – prieš. Gerbiamasis Jaroslavai, jūs būtinai norite už kalbėti? Prašau.
J. NARKEVIČ (LLRAF). Ačiū. Išties mano užsirašymas už kalbėti reiškia visišką pritarimą šitam projektui, bet viena pastaba, remiantis praeities patirtimi, kai labai tikslinga remtis Teisės departamento išvadomis, aš gal perskaitysiu dėl šito projekto būtent pateiktą: „Nustatyti, kad valstybės biudžeto lėšos skiriamos ne tik savivaldybių mokyklų klasėms, bet ir grupėms, kas taip pat gali pareikalauti papildomų lėšų iš valstybės biudžeto.“ Būtent atsižvelgiant į tai turi būti gauta Vyriausybės, kaip valstybės biudžeto planuotojo, nuomonė dėl šio projekto. Tai yra būtent Teisės departamento išvada. Taigi siūlau balsuoti už, bet, be abejo, Vyriausybės nuomonę gauti reikės. Ačiū.
PIRMININKĖ. Man atrodo, pagrindinis komitetas ir apsispręs, nes dėl pirmojo mes neprašėme Vyriausybės išvados, dėl antrojo dabar prašome. Man atrodo, kad komitetas apsispręs.
Ar galime bendru sutarimu po pateikimo pritarti projektui Nr. XIIP-90? Pagrindinis – Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas, papildomi – Biudžeto ir finansų, Socialinių reikalų ir darbo komitetai. Tada irgi numatomas svarstymas balandžio 16 d.
Gerbiamieji kolegos, toliau pirmininkauja Seimo Pirmininko pavaduotojas K. Komskis.

17.02 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos radijo ir televizijos komisijos narių paskyrimo“ projektas Nr. XIIP-352(2) (pateikimas, svarstymas, priėmimas)

PIRMININKAS (K. KOMSKIS, TTF). Rezervinis 3 klausimas – Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos radijo ir televizijos komisijos narių paskyrimo“ projektas Nr. XIIP-352(2). Pranešėjas – M. Bastys, Informacinės visuomenės plėtros komiteto pirmininkas.
M. BASTYS (LSDPF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Švietimo, mokslo ir kultūros ir Informacinės visuomenės plėtros komitetai svarstė Lietuvos radijo ir televizijos komisijos narių rinkimų klausimą ir, remdamiesi Visuomenės informavimo įstatymo 47 straipsnio 4 dalimi, komitetai išrinko tris Lietuvos radijo ir televizijos komisijos narius. Rinkimuose dalyvavo Jonas Korenka (teikė Lietuvos socialdemokratų partijos frakcija), Edmundas Vaitiekūnas (teikė Darbo partijos frakcija), Liudvika Meškauskaitė (teikė frakcija „Tvarka ir teisingumas“), Valenty Voinilo (teikė Lietuvos lenkų rinkimų akcijos frakcija), Laimantas Jonušys (teikė Liberalų sąjūdžio frakcija), Vytautas Budnikas (teikė frakcija „Drąsos kelias“). Balsavimo rezultatai pasiskirstė taip: J. Korenka – 16 balsų, E. Vaitiekūnas – 10 balsų, L. Jonušys – 10 balsų. Nutarta teikti Seimui svarstyti Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos radijo ir televizijos komisijos narių paskyrimo“ projektą. Balsavimo rezultatai – pritarta bendru sutarimu. Dėkui.
PIRMININKAS. Kviečiame A. Pitrėnienę, Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto pirmininkę.
A. PITRĖNIENĖ (DPF). Iš esmės viską pasakė pirmininkas. Abu komitetai dirbo kartu, balsavimas vyko kartu. Taigi jokios naujos informacijos pateikti negaliu. Pritarta minėtoms pavardėms.
PIRMININKAS. Kolegos, kadangi užsirašiusių kalbėti nėra, gal galima bendru sutarimu? Ačiū.
Pereisime prie svarstymo stadijos. Niekas neužsirašė kalbėti. Ar galime bendru sutarimu? Galime bendru sutarimu.
Pereiname prie priėmimo. Pastraipsniui. Dėl 1 straipsnio galima bendru sutarimu sutarti? Ačiū. Dėl 2 straipsnio galima bendru sutarimu sutarti? Ačiū. Dėl 3 straipsnio galima sutarti bendru sutarimu? Ačiū. Už visą prašom balsuoti. Yra kalbėtojas. Atsiprašau, nepastebėjau. Kalbėtoja už – I. Šiaulienė. Prašom.
I. ŠIAULIENĖ (LSDPF). Ačiū. Kolegos, aš tik vieną tokį niuansėlį, atkreipdama dabartinės opozicijos dėmesį, kai ji praėjusiais metais buvo praėjusios kadencijos pozicija, kaip ji nenorėjo girdėti opozicijos. Mes neturėjome inicijuoti įstatymo pataisos ir fiksuoti, jog šitoje komisijoje iš Seimo teikiamų trijų kandidatūrų vienas priklauso pozicijai. Dabar žiūrėkite, mes, turėdami absoliučią daugumą, vis tiek išgirdome opozicijos prašymą ir į tai atsižvelgėme. Norėtųsi, kad tai būtų geras politinės kultūros precedentas ir pasiekimas, ir tęsinys. Ačiū.
PIRMININKAS. Prieš – V. Stundys. Nėra salėje. V. Kamblevičius. Prašau.
V. KAMBLEVIČIUS (TTF). Aš asmeniškai esu prieš dėl to, kad buvo nutarta ir balsuota, kad yra gerbiamasis V. Budnikas, o paskui kažkokios interpretacijos, kažkokie slapti susitarimai ir viskas apsivertė aukštyn kojom. Aš balsuoju prieš.
PIRMININKAS. Nuomones išsakius, prašom, kas už Seimo nutarimą „Dėl Lietuvos radijo ir televizijos komisijos narių paskyrimo“, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę, balsuojate prieš arba susilaikote.

Šio nutarimo priėmimas

Balsavo 60 Seimo narių: už – 52, prieš – 4, 4 susilaikė. Sprendimas priimtas. (Gongas)

17.08 val.
Valstybinio socialinio draudimo įstatymo 20 straipsnio 1 ir 2 dalies pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIP-1324 (pateikimas)

Kolegos, kolega M. Zasčiurinskas surinko dėl 2-10 klausimo 29 parašus, kurių nebuvo, tai yra Valstybinio socialinio draudimo įstatymo 20 straipsnio 1 ir 2 dalies pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIP-1324. Prašome M. Zasčiurinską į tribūną.
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Gerbiamieji kolegos, esmė yra labai trumpa. Aš galiu pateikti, kad tai yra techninis keitimas, būčiau ne visai teisus. Vieną žodį siūlau pakeisti kitu: žodį „gali“ pakeisti žodžiu „privalo“. Dėl ko to reikia? Tai atitinka praėjusioje kadencijoje patvirtintas Pensijų reformos gaires ir tai atitinka šios Vyriausybės programą. Esmė yra tokia, kad jeigu padidėja ar sumažėja socialinio draudimo rūšies išlaidos arba sumažėja pajamos ir tas yra nepadengta todėl, kad kažkas padiktavo neteisingą sprendimą, tai tas skirtumas turi būti padengtas iš biudžeto. Prašau priimti po pateikimo.
PIRMININKAS. Kolega, yra vienas užsirašęs paklausti. R. J. Dagys. Nėra. Ačiū pranešėjui. Kolegos, ar galime bendru sutarimu? Ačiū. Noriu pasakyti, kad pagrindinis komitetas – Socialinių reikalų ir darbo komitetas, papildomas – Biudžeto ir finansų komitetas. Svarstymas gegužės 7 d. Ačiū.

17.10 val.
Savaitės (nuo 2013-03-25) – 2013 m. kovo 26 d. (antradienio) ir 28 d. (ketvirtadienio) posėdžių darbotvarkės pateikimas ir tvirtinimas

Rezervinis 5 klausimas – savaitės, prasidedančios 2013 m. kovo 25 d., plenarinių posėdžių darbotvarkės tvirtinimas. Pranešėjas – V. Gapšys.
V. GAPŠYS (DPF). Gerbiamieji Seimo nariai, kitos savaitės plenarinių posėdžių darbotvarkė jums išplatinta. Antradienį numatomi pirmieji klausimai, susiję su tarptautinių sutarčių ratifikavimu, projektai, susiję su naryste Europos Sąjungoje, Prekybinės laivybos įstatymas ir jį lydintys teisės aktai. Išspręsime klausimus, kuriuos pradėjome, susijusius su fizinių asmenų bankrotu, tada Seimo kriminalinės žvalgybos parlamentinės kontrolės komisijos nuostatų tvirtinimas ir tai lydinčios Seimo statuto pataisos. Įdarbinimo per laikinojo įdarbinimo įmones įstatymo pataisos, yra įtrauktas Seimo nutarimo projektas apie tai, ką vakar baigė komitetai, dėl skalūnų dujų paieškos, žvalgybos ir gavybos ir alternatyvus projektas, Miškų įstatymo pataisos, Profesinių sąjungų įstatymo pataisos, Civilinio… ir jį lydintys teisės aktai, Mažųjų bendrijų įstatymo pataisos ir lydintis teisės aktas, daug projektų, susijusių su Vietos savivaldos įstatymo pataisomis. Tada pereisime prie Garantinio fondo įstatymo pataisų, Seimo nutarimas „Dėl Laisvės premijų komisijos sudarymo“, po pertraukos bus vidaus reikalų ministro D. A. Barakausko ir S. Skvernelio atsakymai į jiems raštu užduotus klausimus, daug Civilinio kodekso pataisų ir lydintys teisės aktai bei Civilinio proceso kodekso pataisos, tada teisės aktai, susiję su civilinės būklės aktų registravimu, ir baigsime Seimo narių pareiškimais.
Ketvirtadienio darbotvarkėje numatyti klausimai: Atsiskaitymų už žemės ūkio produkciją įstatymas, Įmonių bankroto įstatymas, kaip ir priklauso, ketvirtadieniais priėmimai. Seimo nutarimas „Dėl statutinių valstybės tarnautojų tarnybos socialinių garantijų ir darbo apmokėjimo tobulinimo gairių“, Saugomų teritorijų įstatymo pataisos, Garantinio fondo 2013 m. lėšų sąmatos patvirtinimo projektas, Branduolinės energijos įstatymo pataisos, Seimo nutarimas dėl specialiųjų tyrimų tarnybos direktoriaus ir teisėjų į Aukščiausiąjį Teismą kandidatų tvirtinimas. Tada popietinėje darbotvarkėje numatomi, kaip ir priklauso pagal Seimo statutą, projektai, kuriuos teiks opozicinės frakcijos, tai yra Tėvynės sąjungos Lietuvos-krikščionių demokratų frakcijos darbotvarkė.

17.13 val.
Teisės ir teisėtvarkos komiteto išvada dėl Politinių partijų įstatymo 9 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIIP-324 atitikimo Konstitucijai

PIRMININKAS. Ačiū pranešėjui. Kadangi nėra užsirašiusių klausti, pereiname prie paskutinio rezervinio klausimo. Jis susideda iš dviejų dalių – 4a ir 4b – Politinių partijų įstatymo 9 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-324. Prašom. Dėl vedimo tvarkos.
V. V. MARGEVIČIENĖ (TS-LKDF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, frakcijos vardu labai prašau šiuos du klausimus atidėti iki kito posėdžio, nes, kaip matote, įdėtos tik 58 kortelės, nėra net pusės Seimo narių, o svarstyti klausimą, susijusį su konstitucingumu, tikrai negalima. Juo labiau kad rašo, jog prieštarauja Konstitucijai. Tokius klausimus turėtume svarstyti rimčiau.
PIRMININKAS. Kolegos, balsuojame, kadangi frakcijos vardu prašo pertraukos. Kas už tai, kad padarytume pertrauką, balsuoja už, kas turi kitą nuomonę, balsuoja prieš arba susilaiko. Balsuojame dėl pertraukos.
Balsavo 56 Seimo nariai. Pertrauka buvo prašyta opozicinės frakcijos vardu, todėl reikia penktadalio Seimo narių balsų. Už balsavo 15. Skelbiu pertrauką iki kito posėdžio.
Kolegos, Seimo narių pareiškimų nėra. Prašom dar kartą visiems registruotis.
Užsiregistravo 51 Seimo narys. Kovo 21 d. popietinę plenarinio posėdžio darbotvarkę baigėme. Posėdis baigtas. (Gongas)
