LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
III (RUDENS) SESIJOS
POSĖDŽIO NR. 75
STENOGRAMA

2013 m. rugsėjo 10 d.

Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininkas V. GEDVILAS
ir Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas V. GAPŠYS

     PIRMININKAS (V. GEDVILAS). Laba diena, gerbiamieji kolegos, norėčiau paprašyti, kad jūs užimtumėt savo darbo vietas - laikas pradėti mūsų pirmąjį plenarinį posėdį. Aš suprantu, vieni kitų pasiilgot, seniai matėt vieni kitus, dėl to toks šurmulys salėje, bet mums reikia pradėti pirmąjį rudens sesijos posėdį. Gerbiamieji ministrai, prašom užimti savo vietas.
    Dar kartą laba diena, gerbiamieji Seimo nariai ir svečiai. Pradedame Lietuvos Respublikos Seimo III (rudens) sesijos pirmąjį posėdį. (Gongas)

    Giedamas Lietuvos valstybės himnas

10.04 val.
    Palaimintojo Popiežiaus Jono Pauliaus II apsilankymo Lietuvoje dvidešimtmečio paminėjimas

     PIRMININKAS. Šiandien minėsime Palaimintojo Popiežiaus Jono Pauliaus II apsilankymo Lietuvoje dvidešimtmetį.
    Jūsų Ekscelencija Prezidente Valdai Adamkau, Apaštalinis nuncijau, arkivyskupe Luigi Bonazzi, Lietuvos bažnyčių hierarchai ir atstovai, Nepriklausomybės Akto signatarai, esami ir buvę Vyriausybės vadovai ir nariai, kolegos parlamentarai, ponios ir ponai, lygiai prieš 20 metų Lietuvoje sulaukėme iškilios ir didžios asmenybės - Jo Šventenybės Popiežiaus Jono Pauliaus II. Buvo 1993-ieji. Lietuva vos prieš dvejus metus atgavo nepriklausomybę, sumokėjusi už ją laisvės kovotojų krauju. Iš Lietuvos, likus tik kelioms dienoms iki Jo Šventenybės vizito, visam laikui išvyko paskutinis Rusijos armijos dalinys.
    Lietuva žengė pirmuosius valstybingumo žingsnius. Lėtai, tačiau užtikrintai. Visgi metas buvo sunkus tiek valstybei, tiek ir žmonėms. Šioje salėje matau daug to meto liudininkų, kurie turėtų tai prisiminti.
    Tad Popiežiaus apsilankymas būtent tais nelengvais 1993-iaisiais buvo be galo svarbus ir reikšmingas ne tik tikinčiųjų bendruomenei - visai šaliai. Juo labiau kad Jonas Paulius II visuomet palaikė Lietuvą: mūsų pastangas siekiant laisvės, norą nusikratyti sovietų okupacijos jungo, išsivaduoti nuo nuosekliai vykdyto tikinčiųjų persekiojimo ir gniuždymo. Šventasis Tėvas visuomet reiškė solidarumą su "Tylinčiąja Bažnyčia" kraštuose, kur tikėjimas buvo varžomas - ką patyrėme ir mes čia, Lietuvoje.
    Nenuostabu, kad Jo Šventenybę visur lydėjo didžiulės minios, paskutinį kartą regėtos nebent tik Sąjūdžio mitinguose. Žmonės rinkosi tam, kad bent akies krašteliu pamatytų Popiežių, kad pasimelstų kartu su Juo, kad pabūtų ten, kur ir Jis, kad pajustų nuo Jo sklindančią šilumą ir gėrį, kad sugertų Jo teikiamą ramybę.
    Ta anuometinė dvasia, ta euforija, man regis, mumyse yra iki šiol. Gal kiek išblukinta metų ir įvykių gausos, tačiau gyva ir nemari. Vargu ar kurio nors kito žmogaus apsilankymas Lietuvoje suteikė daugiau šviesos ir palaimos nei Jo Šventenybės viešnagė.
    Mums labai svarbu, kad apaštališkosios kelionės metu Šventasis Tėvas savo sveikinimo žodžius, homilijas ir kalbas sakė daugiausia lietuviškai. Juk per ankstesnius penkis dešimtmečius mums visais būdais buvo brukama svetima kalba, gimtąją stengiantis ignoruoti ir eliminuoti, suteikti jai antrarūšės ar dar menkesnį statusą.
    Pagaliau Lietuvoje nuskambėjęs Jo Šventenybės pareiškimas, jog "patyrusi daugybę praėjusių metų sukrėtimų, Lietuva tampa valstybe - simboliu, kuris ragina derybų keliu ieškoti išeities iš visų žemyną draskančių konfliktų", tai - ne kas kita, o mūsų visų pastangų įvertinimas. Patikinimas, jog einame teisingu keliu, jog esame pavyzdys kitiems. Žodžiai, kurių mums labai reikėjo tais jau minėtais 1993-iaisiais. Žodžiai iš Popiežiaus lūpų apskriejo visą pasaulį dar kartą sustiprindami ir įprasmindami mūsų veiksmus, mūsų siekius, mūsų pasiryžimą gyventi taip, kaip norime patys.
    "Nebijokite", - ne kartą ir ne du mums visiems taip pat sakė Jo Šventenybė. To Lietuvai reikėjo prieš 20 metų - to reikia ir šiandien. Atmindami Jono Pauliaus II paraginimą, nebijokime eiti į priekį kurdami drąsią, veržlią, modernią ir tapatumą išsaugojusią Lietuvą.

	Seimo posėdžių salės ekrane demonstruojami Jono Pauliaus II apsilankymo Lietuvoje vaizdo įrašai

     PIRMININKAS. Dėkoju. Dabar į tribūną kviečiu Apaštalinį nuncijų arkivyskupą Luigi Bonazzi ir kunigą Kęstutį Smilgevičių.
     L. BONAZZI. (Kalba anglų kalba)
     K. SMILGEVIČIUS. Tėvas Kęstutis padeda nuncijui perduoti jums jo žodžius, sako Jo Ekscelencija.
     L. BONAZZI. Garbingieji Seimo nariai, man didelė garbė būti su jumis šiandien, kai minime palaimintojo Jono Pauliaus II apsilankymo Lietuvoje 20-ąsias metines. Ačiū, kad mane pakvietėte.
    Leiskite man pradėti apie gyvenimą. Popiežius Jonas Paulius II mėgo kalbėti apie esminę žmogiškąją patirtį - mirtį, kuri yra perėjimas iš gyvenimo į gyvenimą. Jonas Paulius II yra gyvas. Jis gyvena Dieve, todėl yra čia, su mumis, ir toliau rūpinasi mumis, mūsų darbais. O jums jis padeda jūsų ypatingoje misijoje.
    Šioje trumpoje kalboje norėčiau sutelkti dėmesį į garsiuosius Popiežiaus Jono Pauliaus II žodžius: "Nebijokite! Atverkite duris Kristui!"
     K. SMILGEVIČIUS. Prisiminkime, su kokia drąsa šie žodžiai buvo ištarti pirmą kartą baimės prislėgto pasaulio akivaizdoje 1978 m. spalio mėnesį.
    Ir pagalvokime, kokią reikšmę šie žodžiai turėjo, kai Popiežius ištarė juos čia, Vilniuje, 1993 m.: "Nebijokite! Plačiai atverkite duris Kristui!" Tai buvo jau kiti laikai: ilgi priespaudos ir kankinystės metai jau buvo užleidę vietą atgautai nepriklausomybei, o kartu su ja - laisvės, gerovės, tvirtos taikos pažadui.
     L. BONAZZI. Šiandien turime nuolankiai paklausti savęs: ar šis pažadas išsipildė per tuos du dešimtmečius? Atsakymas čia, Lietuvoje, kaip ir daugelyje kitų pasaulio kraštų, geriausiu atveju yra "dar ne".
     K. SMILGEVIČIUS. Kaip viskas pasikeitė per dvidešimt metų! Pasikeitė tiek, kad šiandien mūsų sudėtingame, nuolat skubančiame, globalizuotame pasaulyje drąsūs Popiežiaus žodžiai nuskambėtų kaip primityvūs, pasenę, pritaikyti kitiems laikams. Sakoma, kad šiandien pasaulis yra pasikeitęs, kitoks: priklausantis nuo aplinkybių, nuolat besikeičiantis, reliatyvus. Bent taip atrodo.
    Iš tikrųjų iššūkiai, su kuriais susiduriame šiandien, nėra 1993 metų ir tuo labiau 1978 metų iššūkiai. Ir mes tikrai negalime žengti į ateitį tik su gražiais praeities pergalių prisiminimais.
     L. BONAZZI. Vis dėlto drįstu jums su tvirtu įsitikinimu pasakyti, kad Popiežiaus Jono Pauliaus II žodžiai "Nebijokite! Plačiai atverkite duris Kristui!" nėra praeities žodžiai, jie galioja visais laikais.
    Savo vizito metu 1993 m. Popiežius paskelbė apie pavojų, kylantį iš "skepticizmo" ir, kaip jis pavadino, "pavojingo pragmatizmo" pagundos.
     K. SMILGEVIČIUS. Jau tada Popiežius suprato tai, ko mes neturėtume pamiršti dabar: kad laisvė, atskirta nuo tiesos, labai greitai nuveda į laisvės priešingybę, kad "laisvė, kuri nutraukia ryšį su tiesa, veda į savivalę ir galiausiai pasiduoda pačioms žemiausioms aistroms, prieidama iki savęs sunaikinimo." Jonas Paulius II žinojo, kad laisvė, atsieta nuo tiesos apie žmogų, iš tikrųjų nėra laisvė.
     L. BONAZZI. Todėl leiskite man nuolankiai pasakyti jums - kurie, pasirinkdami atsidėti "sunkiam, bet kartu labai kilniam" politikos menui, kartu gavote didelę atsakomybę rūpintis bendra piliečių gerove - leiskite pasakyti, jog nėra kilnesnės veiklos, kaip tapti bebaimiais tiesos tarnais.
    Tiesos. Kokios tiesos? Tos tiesos, kurios vardą ir veidą Jėzus Kristus parodė mums, pasakydamas apie save: "Žmogaus Sūnus atėjo ne kad jam tarnautų, bet pats tarnauti ir savo gyvybės atiduoti kaip išpirkos už daugelį."
     K. SMILGEVIČIUS. Štai toji tiesa: tai meilė, tarnaujanti neliečiamam kiekvieno žmogaus, kurį Žmogaus Sūnus pamilo ir kuriam tarnavo iki gyvybės atidavimo, orumui. Dievas yra Meilė, Dievo valdžia yra Meilė. Ši Meilė yra išlieta mūsų širdyse, įgalindama mus valdymo pareigą atlikti ne kaip viešpatavimą, bet kaip tarnaujančią meilę.
    Tai ir reiškia atverti duris Kristui: tarnauti, atverti duris Kristui, kuris tarnauja, ir tapti kartu su juo "ministrais", o tai reiškia - tarnais. Todėl jums, politikams, skirtame dokumente Jonas Paulius II yra parašęs: "Politinę valdžią reikia grįsti tarnavimo dvasia, nes tik pastaroji, sujungta su būtina kompetencija ir veiksmingumu, padaro politikų veiksmus skaidrius, atitinkančius teisėtus liaudies reikalavimus. Tai skatina atvirai kovoti ir ryžtingai nugalėti tokias pagundas, kaip nesąžiningumas, melavimas, nedidelės grupės turtėjimas ar šalininkų įgijimas visuomenės turto sąskaita, dviprasmiškų arba neleistinų priemonių vartojimas siekiant bet kokia kaina įgyti, išlaikyti ar sustiprinti valdžią."
     L. BONAZZI. Visa tai reikalauja tvirtumo, kuris labai svarbus kuriant laisvą visuomenę. Reikalauja vidinės jėgos ir drąsos. Didelės drąsos: drąsos atsilaikyti prieš spaudimą, kai negerbiama jūsų kultūrinė ir religinė praeitis, negerbiama jūsų tautinė tapatybė.
     K. SMILGEVIČIUS. Tačiau pasaulyje, kur tiek daug abejonių, mes galime turėti pasitikėjimą, remdamiesi paties Kristaus, kuris apie save yra pasakęs: "Aš esu Kelias, Tiesa ir Gyvenimas", pažadu, kad tiesa, o ne kas kita, padarys mus laisvus.
     L. BONAZZI. Nebijokite! Atverkite duris tiesai, tarnaujančiai meilei. Tai buvo didžioji Popiežiaus Jono Pauliaus II viltis Lietuvai. Tai buvo didžioji jo viltis visam pasauliui. Tebūna tai ir mums visiems didžioji viltis ir įkvėpimo šaltinis.
    Tegul Palaimintasis Jonas Paulius II palaimina jus, tepalaimina šį parlamentą ir kiekvieną iš jūsų. Ačiū. (Plojimai)
     PIRMININKAS. Dėkoju Apaštaliniam nuncijui arkivyskupui L. Bonazzi'ui ir kunigui K. Smilgevičiui.
    Pasidalinti mintimis kviečiu Seimo Pirmininko pavaduotoją J. Narkevičių.
     J. NARKEVIČ (LLRAF). Visi didžiai gerbiamieji susirinkusieji!
    Jonas Paulius II pirmą kartą atvyksta į buvusios Sovietų Sąjungos teritoriją, į apaštalinę kelionę po Baltijos šalis, ir pirmą kartą aplanko Lietuvą, kurią jis mylėjo, už kurią nuolat meldėsi, apie kurią nuolat kalbėjo ir kurią svajojo aplankyti. Visas pasaulis tapo taip laukto įvykio liudytojais, šio istorinio šventojo Petro įpėdinio susitikimo su tauta, kuri po ilgų laisvės apribojimų metų, o ypač tikėjimo suvaržymo metų, ir tragiškų tautos įvykių pagaliau gyvai galėjo išgirsti Popiežiaus evangelinę žinią "Ramybė Jums".
    Iki atvykstant į Lietuvą Popiežius jau buvo pasaulyje pripažintas autoritetas. Vien tai, kad Jonas Paulius II buvo pirmasis per 445 metus išrinktas Popiežius ne italas ir dar iš šalies, priklausiančios sovietinei sistemai, patraukė pasaulio dėmesį. Tai asmuo, garsiai prabilęs apie taiką, tikėjimo laisvę, dvasinius, socialinius ir politinius žmonijos prioritetus. Būdamas puikus dvasinis teologas, filosofas, kalbantis įvairiomis pasaulio kalbomis, Jonas Paulius II galėjo tiesiai kalbėti į žmonių širdis suprantama kalba kiekvienai tautai. Tai buvo pirmasis Popiežius, kuris net žiniasklaidai perdavė širdies kalbą, o ji tai paskelbė visam pasauliui. Kalbėdamas žmonių širdies kalba, savo kelionėse parodė Katalikų Bažnyčią kaip naujai regimą, jaučiamą, girdimą, suprantamą, todėl nenuostabu, kad pontifikas darė milžinišką poveikį pasauliui už Vatikano sienų, keitė jo dvasinį, moralinį ir galiausiai politinį veidą.
    Visi žinome, kad pontifiko tarnystė turėjo labai reikšmingą poveikį komunistinio režimo žlugimui ir "geležinės uždangos" sugriovimui. Popiežius viešai metė iššūkius pasaulio totalitarinėms valdžioms, reikalaudamas religinės laisvės, socialinio teisingumo. Drąsino ir sutelkė persekiojamus krikščionis, taip ištirpdydamas totalitarinių valdžių vadovavimo laiką.
    Tuometinėje atkurtoje jaunoje Lietuvos valstybėje, kurioje nuo amžių susipynė įvairių tautų istorija ir kalbos, pripažinkime, kad ne visada sugebėjome vieni kitus išgirsti ir suprasti, gal todėl Jonas Paulius II, įžvalgumo dvasios vedamas, kvietė mūsų tautą eiti vienybės keliu. Tuo metu būdamas Vilniaus Šv. Dvasios bažnyčioje, išgirdau tokius Popiežiaus žodžius: "Rytojaus Lietuva ir Lenkija harmoningai augs, jei jūs, kaip Bažnyčios vaikai, asmeniniame ir visuomeniniame gyvenime semsitės šviesos ir išminties iš Evangelijos: jei visuomet ryžtingai ir tvirtai seksite Kristumi, kuris, Jo žodžiais tariant, yra ,,kelias, tiesa ir gyvenimas". Taigi, vertindamas istorinę tautų sąsają, o ypač krikščioniškų vertybių vienybę, siekiant tarpusavio supratimo, ragino semtis išminties iš Evangelijos, einant Kristaus meilės keliu.
    Šių metų gegužės mėn. Kaune vykusioje konferencijoje, skirtoje Kauno arkikatedros 600 metų jubiliejui paminėti, Popiežiaus ypatingasis pasiuntinys - Krokuvos arkivyskupas kardinolas Stanisławas Dziwiszas - savo pranešime atkreipė dėmesį, kad Jonas Paulius II labai laukė vizito į Lietuvą: "Jis labai uoliai ruošėsi jam, mokėsi lietuvių kalbos ir su jauduliu pabučiavo Lietuvos žemę. Savo kalbose jis nušvietė sunkią lietuvių tautos ir Bažnyčios patirtį, drauge nurodydamas veiklos sritis, kad būtų atstatyta, atkurta tai, ką sunaikino totalitarinė sistema, ir drauge būtų atsiliepta į naujus iššūkius." Tokia bendrų mūsų tautų istorija atspindi, kad būtent Lietuvai pontifikas jautė ir skyrė ypatingą dėmesį: "Kai buvau išrinktas į apaštalo Petro sostą, nuskubėjau į Gailestingumo Motinos lietuvių koplyčią Vatikano bazilikos požemyje. Ten prie Mergelės Marijos kojų meldžiausi už jus visus." Iš tikrųjų Lietuvos žmonės, dar prieš pontifikui atvykstant į Lietuvą, jautė nuolatinį Popiežiaus palaikymą, solidarumą, maldą ir priminimą pasaulio galingiesiems apie okupuotas Baltijos šalis.
    Inauguracijos metu jis pasveikino susirinkusius brolius ir seseris lietuviškai ir dažnai per savo pontifikatą prabildavo lietuviškai. Labai svarbūs Lietuvai buvo devyneri metai iki susitikimo Vilniuje: 1984 m. kovo 4 d. Romoje palaimintojo Popiežiaus Jono Pauliaus II iniciatyva buvo surengtas iškilmingas minėjimas šv. Kazimiero mirties 500-ųjų metinių sukakties proga ir po trejų metų, 1987 m., Lietuvos krikšto 600-mečio jubiliejaus iškilmės Romoje, kurių metu Popiežius paskelbė palaimintuoju arkivyskupą Jurgį Matulaitį.
    Dar 1991 m. Popiežius Lietuvos teritorijoje įkūrė Vilniaus ir Kauno arkivyskupijas, šiek tiek anksčiau vyskupą Vincentą Sladkevičių skyrė kardinolu ir Kauno arkivyskupu, po kurio laiko tuometinį apaštalinį nuncijų Olandijoje arkivyskupą Audrį Juozą Bačkį - Vilniaus arkivyskupu metropolitu, kuris 1992-1993 m. buvo Popiežiaus Jono Pauliaus II apaštalinės kelionės Lietuvoje pasirengimo komiteto pirmininku. Vėliau arkivyskupas A. J. Bačkis prisiminė: "Jis labai laukė tos kelionės. Tai buvo jo širdies troškimas. Galiu pasakyti, kaip buvo prie Aušros Vartų, išeidamas man pasakė: "73 metus laukiau, kol galėsiu čia ateiti." Tai buvo jo troškimas aplankyti Lietuvą maldingoje kelionėje. Jis atėjo mums atnešti, kaip Jis sakė, ramybę, Kristaus ramybę."
    Neabejotina, kad palaimintojo Popiežiaus Jono Pauliaus II atvykimas į Lietuvą jau savaime buvo ir yra itin svarbus šaliai įvykis. Jis - pirmasis Popiežius, atvykęs į jauną, besiformuojančią valstybę, vien jau savo buvimu palaikantis šalies nepriklausomybę, bet dar svarbiau, kad Popiežius atvyko į Lietuvą liudyti tikėjimo egzistavimą, tikėjimą simbolizuojantį Lietuvos dvasinį atgimimą. Gerai išmanantis socialistinę sistemą ir jos neigiamą įtaką teologinei dorovinei minčiai, Jonas Paulius II aptarė grėsmes, tykančias perėjimo nuo asmens, visuomenės laisvę ir orumą niekinančios sistemos prie demokratinės teisinės valstybės kūrimo. "Demokratinėms santvarkoms gresiantis pavojus - tapti tam tikra sistema taisyklių, nepakankamai įsišaknijusių vertybėse, kurių negalima atsisakyti, jos įdiegtos į pačią žmogaus esmę..."
    Susitikęs su kultūros ir mokslo atstovais Vilniaus universiteto Šv. Jonų bažnyčioje Popiežius kalbėjo apie vertybinio mąstymo sąsają ir paragino puoselėti mąstymo etiką: "...puoselėti mąstymo etiką, kuri ieško ne vien loginio tikslumo, bet proto veiklai, sukuria dvasinį klimatą, pasižymintį nuolankumu, nuoširdumu, drąsa, garbingumu, pasitikėjimu, atidumu kitiems, atvirumu Paslapčiai." Kiek toliau Popiežius paragino: "Dabarties įvykiai verčia mus teisėtai galvoti, jog gyvename epochinę pasaulio istorijos lūžio akimirką. Šiame sunkiame kelyje į ateitį, kurios šiandien niekas negali nuspėti ar nubrėžti jos ribų, tikrai lemiamą reikšmę turi intelektualų vaidmuo. Jį reikia iš naujo pabrėžti, ypač dabar, kai žlugusios ideologijos sugriovė pasitikėjimą, o filosofinė mintis, ko gero, pakrypusi į skepticizmą ir pavojingą pragmatizmą. (...) Atnaujintas Bažnyčios ryšys su kultūros pasauliu, kur būtų atsižvelgta į skirtumus ir tarpusavio supratimą, regis, yra būtinas ir skubus. Šis bendradarbiavimas padėtų suvokti tokią painią mūsų dabartį ir numatyti reikiamą kryptį ateičiai." Jis kalbėjo: ,,Jūs, kultūros ir mokslo žmonės, labiau nei kiti esate atsakingi, kad protui nebūtų užtveriamas kelias, vedąs link paslapties. Ši jūsų pareiga kyla ne iš šalies, tarsi pažabojanti mokslinį tyrinėjimą ir apribojanti laisvę. Iš tikrųjų ji atsiranda iš nuoseklios, logiškos mąstysenos."
    Komunistinėse valstybėse vyravo tendencija, kad tikintis žmogus yra neva tamsus, neišsilavinęs, negalintis reikiamai interpretuoti jo supančio pasaulio. Neva tik ateistas galėjo, remdamasis mokslu, įžvelgti ir suvokti tikrovę. Popiežius Jonas Paulius II iš vienos pusės buvo nuolankus ir tikintis piligrimas, maldininkas, o iš kitos - eruditas, filosofas, pasaulinio lygio mąstytojas, pripažintas mokslo autoritetas. Jonas Paulius II, gebėdamas ,,sutaikyti" tikėjimą ir mokslą, nuoširdžia malda įrodė, kad išsilavinimas ir tikėjimas yra vieningi. "Žmogus, pasak Popiežiaus, įgauna tikrąsias žinias ir sutvirtina gyvenimo pagrindą tik remdamasis tikėjimu."
    Jonas Paulius II patikėjo Lietuvos žmonėms ypatingą misiją. Įvertinęs mūsų protėvių didvyriškumą, pasiaukojimą ir ištikimybę dvasinėms vertybėms, kurių dėka pavykdavo iškentėti visas negandas ir išbandymus, pakvietė mus būti laisviems savo dvasia ir ja augti. Popiežius linkėjo: "Kaip tik dabar labiausiai reikia didžiadvasiškumo. Reikia dvasiškai atgimti." Būtent tas dvasinis atgimimas, turintis Kristaus kelio kryptį, turėjo apsaugoti mus ir mūsų vaikus nuo tykančių ateities vertybių neigiamų iškraipymų. Pasak Popiežiaus, "jaunimo buvimas kartu su tikėjimu yra dvasiškai laisvos tautos vizijos pamatas". Eiti tuo keliu nėra lengva, ypač tada, kai atsidaro galimybės bevertėms pasaulietiškoms, naujoviškai madingoms, tačiau ydingoms įtakoms. Kaip tik tada, stiprinant moralinį atsparumą verta ir reikia prisiminti Jono Pauliaus II pamąstymus.
    Šiandieninėje Lietuvoje atrandame daugybę ženklų, liudijančių palaimintojo Popiežiaus Jono Pauliaus II apaštalinę kelionę Lietuvoje: įvairūs leidiniai, paminkliniai įrašai, Jono Pauliaus II mokyklos, gatvės, aikštės, Lietuvos valstybės investicijos, skirtos Jono Pauliaus II piligriminio kelio atminimui.
    Štai kokia įdomi istorinė seka ir sutapimai: a) pirmasis karūnuotas Marijos paveikslas istorinėje Lietuvoje, dovanotas Lietuvos kunigaikščio Vytauto Didžiojo, yra Trakų Marija - Lietuvos Globėja, 1718 m. rugsėjo 4-oji; b) 1993 m. rugsėjo 4-oji - Jonas Paulius II atvyksta į Lietuvą; c) 2010 m. rugsėjo 4-ąją dabartinis Vilniaus arkivyskupas metropolitas Gintaras Grušas, Popiežiaus kelionės į Lietuvą vienas iš organizatorių, konsekruotas vyskupu, jau pasveikino Trakų Dievo Motiną - Lietuvos Globėją.
    Patys ar su garbingais svečiais atvykę į Trakų pilį, nejaučiame poreikio ar tiesiog pamirštame aplankyti seniausią Dievo Motinos - Lietuvos Globėjos atvaizdą? Didžiuojamės atstatytomis pilimis, Valdovų rūmais, tačiau ne visada gebame įvertinti tai, prieš ką klaupėsi ne tik provincialūs, neišsilavinę, tikintys žmonės, bet ir visi didikai, pradedant Vytautu Didžiuoju - tai Dievo ženklai.
    Taip pat neįsivaizduojame savo tautos istorijos be kryžiaus ženklo. Popiežius pastebi ir liudija ypatingą Lietuvoje kryžiaus vertę. "Neseniai paminėjusi šešių šimtų metų Krikšto sukaktį, Lietuva šiuo metu įžengė į atsakingą ilgos ir garbingos savo istorijos laikotarpį. Laukai ir pakelės čia nustatytos kryžiais, todėl ši žemė pavadinta "kryžių šalimi." Įdomus pastebėjimas - Lietuvos žmonės kaip kančios, padėkos ir atgimimo simboliu kryžiais ženklina pakeles, laukus, o Kryžių kalno reikšmė simbolizuoja lietuvių fundamentinį atsidavimą krikščioniškosioms vertybėms. Būtina pasakyti, kad Kryžiaus kalną galime pavadinti ir Prisikėlimo kalnu. Kryžius - tai ne tiktai kančia, bet ir prisikėlimo ženklas - mano asmeninio, mano šeimos, mano bendruomenės, mano tautos. Tačiau kažkodėl žmonių garbinamam atgimimo simboliui neatsiranda vietos tų pačių žmonių išrinktos valdžios buvimo patalpose. Juk ne tik kančios, bet ir prisikėlimo kryžiaus neturime ne tik Seimo centriniuose rūmuose ar posėdžių salėse, bet net ir Seimo Popiežiaus Jono Pauliaus II auloje. Gal dėl to, kad esame naujoviški pasauliečiai, ši garbingo atminimo patalpa yra netgi aula, kai kam šiandien atrodo, kad ją pavadinti koplyčia su tinkamu turiniu būtų provincialu ir nepasaulietiška. Koplyčios gali būti ir yra, pavyzdžiui, ligoninėse, kur ligoniai bei jų artimieji prašo ištvermės ir išgijimo malonės. Matyt, mums atrodo, kad esame pernelyg sveiki ir dar nejaučiame tų mūsų tautai svarbių ženklų, simbolių poreikio. O taip norėtųsi, kad tai būtų ta vieta, kur mes galime ateiti su savo vargais ir džiaugsmais, praradimais ir atradimais, mirtimi ir prisikėlimu... Bet mes turime Seime aulą, Jono Pauliaus II aulą. O gal vis dėlto drįskime sakyti: mes turime koplyčią, koplyčią, kokios yra ir ligoninėse, ir oro uostuose, ir kalnų viršūnėse? O matydami kryžiaus naikinimą pliuralistinėje pasaulio visuomenėje, net neįžvelgiame grėsmės savo fundamentalioms vertybėms.
    Esu įsitikinęs, kad prieš dvidešimt metų Jono Pauliaus II atvykimas į Lietuvą ir palinkėjimai, skirti Lietuvos žmonėms, yra esminė nepriklausomos, dvasiškai atgimstančios Lietuvos valstybės dabartis ir ateitis.
    Savo pamąstymus baigsiu Jono Pauliaus II išsakytais žodžiais inteligentijai Vilniaus universiteto Šv. Jonų bažnyčioje: "Gerbiamieji ponai, jūsų universitetas tampa reikšmingu simboliu. Jis įkurtas geografiniame centre Europos, pašauktos į vis artimesnę vienybę, kad pasitarnautų pasaulio taikai" (Vilnius, 1993 09 05, sekmadienis).
    Tarp kitko, ar ne simboliška, kad Lietuvos pirmininkavimas ES Tarybai sutampa su Popiežiaus atvykimo į Lietuvą dvidešimtmečiu, ir būtent rugsėjo 5, 6 d. Vilniuje, Seime, vyksta bendra Užsienio ir saugumo politikos bei saugumo ir gynybos politikos konferencija, kuriai rugsėjo 5 d. pirmininkauja dabartinis Seimo Užsienio reikalų komiteto pirmininkas, tuometinis Lietuvos mokslų akademijos prezidentas ir Vilniaus universiteto ilgametis rektorius. O pagrindinė konferencijos tema - saugumas ir tarptautinis bendradarbiavimas dėl taikos. Šventasis Tėvas, numatęs Lietuvos tarptautinės misijos vertę, lyg būtų jose dabar dalyvavęs, tęsė: "Senas ir gilus Europos ryšys su krikščionybe taip pat stiprina taiką."
    Su įvykiu siejamas vienas sutapimas - tai tiesiog atsitiktinumas, bet jeigu tų sutapimų yra keliolika, tai jau ženklas, skatinantis mus susimąstyti. Šiuo atveju su Jono Pauliaus II vizitu į Lietuvą susijusių sutapimų yra kur kas daugiau, ir nuo kiekvieno iš mūsų priklauso, ar norėsime į juos įsiskaityti.
    Esu įsitikinęs, kad prieš dvidešimt metų Jono Pauliaus II atvykimas į Lietuvą ir linkėjimai, skirti Lietuvos žmonėms, yra esminė nepriklausomos Lietuvos valstybės dabartis ir ateitis.
    Baigdamas susitikimą Vilniaus universitete, Popiežius ištarė: "Nebijokite, bičiuliai, atverti durų Kristui. Jis pažįsta žmogaus širdį ir moka atsakyti į skaudžiausius jo nerimo klausimus. Jis kviečia mus kartu darbuotis ir kurti tikrai laisvą, vieningą žmoniją."
    Dėkoju ir aš, kad atidžiai ir nuoširdžiai klausėtės. (Plojimai)
     PIRMININKAS. Dėkoju Seimo Pirmininko pavaduotojui J. Narkevičiui. Kalbės Seimo narė V. Abramikienė.
     V. ALEKNAITĖ-ABRAMIKIENĖ (TS-LKDF). "Viešpatie, kas yra žmonės, kad jie Tau rūpi? Kas gi tie Adomo vaikai, kad apie juos Tu galvoji?" (144 psalmė (Dovydo). Karaliaus malda už tautą.)
    Jūsų Ekscelencija Prezidente, Ekscelencija apaštalinis nuncijau, Ekscelencija vyskupe, brangieji Lietuvos kunigai, kitų Lietuvoje veikiančių koncesijų vadovai ir atstovai, Ekscelencijos ambasadoriai, gerbiamieji Vyriausybės nariai, garbieji Seimo kolegos, Lietuvos valstybės atkūrėjai signatarai, mielieji svečiai! Taip, tai tiesa, 1993 m. rugsėjo 4-ąją Vilniaus oro uoste lėktuvu iš Romos atskridęs žmogus baltais rūbais nusileido lėktuvo trapu ir priklaupęs pabučiavo žemę. Baltasis Vyskupas ir Baltasis Popiežius, kaip jis vadinamas pranašystėse, atskubėjo lyg pasiilgęs tėvas pas savo išvaduotąjį vaiką, Šventosios Romos Katalikų Bažnyčios dukrą Lietuvą.
    Visa, ką yra daręs ir kalbėjęs palaimintasis Jonas Paulius II, buvo ryšku ir didu, pilna gilios ir iškalbingos simbolinės prasmės. Ir jo vizitas Lietuvoje - tarsi genijaus sukurta ir genialiai atlikta partitūra, kuriai niekuomet nelemta nuskęsti laike, nes ir po dvidešimties metų kiekvienas jo tada pasakytas žodis skamba, lyg būtų ištartas šiandien.
    Iš komunistinės Lenkijos kilęs Šventasis Tėvas kaip niekas kitas suprato Lietuvos būseną. Nuo pat pontifikato pradžios jis nuosekliai siekė Rytų Europos, taip pat ir gimtosios Lenkijos ir Lietuvos išlaisvinimo savo užtariančia malda, aktyvia diplomatija bei ryžtingais administraciniais potvarkiais. Jis neleido sovietiniam carui Lietuvoje parinkti režimui paklusnių vyskupų ir į garbingas bažnytines pareigas pakylėjo Dievo tautos ištikimuosius: V. Sladkevičių, J. Tunaitį, S. Tamkevičių. Jam rūpėjo teisingumas ir Lietuvos valstybės ateitis, todėl lenkas popiežius užbaigė Lietuvos bylą, įsteigdamas Vilniaus bažnytinę provinciją ir paskirdamas jai vadovauti savo artimą bendražygį A. J. Bačkį. Ne tik Lenkijai, bet ir Lietuvai žengiant išsilaisvinimo keliu, jis jautė nerimą dėl galimos sovietų agresijos. Kai Kremlius 1990 m. kovo 15 d. įsakmiai pareikalavo atšaukti Nepriklausomybės Aktą, šaliai iškilo grėsmė. Ir tuojau pat, prieš Šv. Velykas, V. Landsbergio vardu Lietuvą pasiekė Jono Pauliaus II sveikinimas. Tai ir vėl buvo ženklas: aš esu su jumis. Nebijokite!
    Iš naujo skaitydamas mūsų nepriklausomos valstybės atkūrimo istoriją matai toje istorijoje nuolat laiminantį ir veikiantį pontifiką, jauti jo lydintį žvilgsnį. Popiežius, kaip taikos piligrimas, Lietuvoje tęsė tautų laisvės skelbėjo misiją. Jis kalbėjo: "Didžiųjų valstybių interesai niekada neturi priversti mažos valstybės tapti svetimos galios satelitu arba atimti iš laisvos tautos valią pačiai nuspręsti savo likimą." Užsiminęs apie tai, jog tautų atmintyje turi išlikti neigiami praeities diplomatinių sąjungų rezultatai, pasmerkęs "slaptus paktus" bei "gėdingas sąjungas", pontifikas, be abejonės, turėjo omenyje Molotovo-Ribentropo paktą, palikusį mūsų šalyje ir kitose regiono valstybėse daugybę skaudžių patirčių. Siekdamas tautų susitaikymo, visuomenių pažangos bei teisingesnių tarptautinių santykių, jis nuolat ragino nepamiršti žmogiškojo matmens bei prigimtinės teisės pirmumo. "Geopolitika, ekonominiai ir finansiniai mainai, kultūrų dialogas be žmogiškojo matmens būtų ribojami vien interesų logikos, kuri niekada nebuvo nutolusi nuo jėgos logikos", - sakė Vilniuje Jonas Paulius II.
    Beje, labai naudingu Rytų ir Vidurio Europos valstybėms Popiežius pavadino jų dalyvavimą tarptautinėse Europos organizacijose - Europos Taryboje ir tuometinėje Europos saugumo ir bendradarbiavimo konferencijoje. Jis išreiškė viltį, kad tai padės žemyne sukurti plačius ir ilgalaikius kaimynystės santykius. Man malonu pažymėti, jog Lietuvos parlamentarai, veikiantys minėtose organizacijose, kai ką iš Jono Pauliaus II paliestų temų yra atspindėję savo veikloje. Pavyzdžiui, 2009 m. vasarą Vilniuje ESBO Parlamentinė Asamblėja pritarė lietuvių parengtai rezoliucijai dėl totalitarinių režimų, tuo paminėdama 70-uosius metus nuo Molotovo-Ribentropo pakto pasirašymo. 2011 m. pirmininkaujant Lietuvai surengtos net trys konferencijos dėl religijos laisvės, skirtos krikščionybei, islamui ir judaizmui. Tačiau šiandien nei Lietuva, nei Europa, deja, negali pasigirti nuoširdžiai ir rimtai vykdančios Palaimintojo testamentą. Tai aišku kiekvienam, atviromis akimis žvelgiančiam į tikrovę.
    Būdamas Lietuvoje Šventasis Tėvas visų pirma bandė įsižiūrėti į Lietuvos veidą. Ką jaustų kiekvienas tėvas, pagaliau atgavęs savo vaiką, kurį kelis dešimtmečius prievarta ir apgaule auklėjo jo priešas? Meilės ašaros ir susitikimo džiaugsmas neapakintų rūpestingo tėvo, pro jo akis nepraslystų jokia vaiko elgesio detalė, kantrybe ir meile jis bandytų palaipsniui atkurti tai, kas melu ar baime ištrinta iš vaiko atminties, kas atimta ir suniokota.
    Jonas Paulius II 1993 m. rudenį matė Lietuvos visuomenę tokią, kokia ji buvo, ir apie tai atvirai kalbėjo. "50 ateizmo ir prievartinio evangelijos slopinimo metų daugelyje sielų ir visuomenės viduje paliko pėdsakus, kuriuos iš žmonių ir visuomenės ištrinti tegalės vien atrastas Dievas ir Jo Žodis", - sakė Popiežius. Todėl jam rūpėjo pašalinti visas kliūtis dvasiniam tautos atgimimui. Rugsėjo 4 d., vos atvykęs, Vilniaus oro uoste jis priminė, kad religijos laisvė yra visų kitų žmogiškų ir visuomeninių laisvių pagrindas. Atsisveikinimo kalboje rugsėjo 8 d. įsakmiai paragino: "Evangelinio palikimo - tebūna visiems tatai aišku! - niekad negali varžyti ideologiniai, socialiniai ar kultūriniai rėmai." Religijos laisvės temą savu būdu jis palietė susitikimuose su visomis įtakingomis visuomenės grupėmis - politine krašto valdžia, pašvęstojo luomo atstovais, pasauliečiais inteligentais.
    Apie tai jau buvo kalbėta, bet dar kartą priminsiu, jog Romos Popiežiaus apsilankymas Vilniaus universitete bei Šv. Jonų bažnyčioje jo pasakyta kalba verta atskiros didelės konferencijos. Universitete, kurį XVI a. Lietuvoje įkūrė Jėzaus draugija, įvyko ne tik Romos Popiežiaus, bet ir vieno personalistinės filosofijos grandų Karolio Wojtyłos intelektinė akistata su ateizmu, marksizmu ir laicistinės Europos kultūra. Jis paragino puoselėti mąstymo etiką ir išsaugoti atvirumą paslapčiai, kad protui nebūtų užtveriamas kelias, vedąs link paslapties. Jis pasmerkė totalitarinius režimus pagimdžiusias ideologijas - nacizmą ir marksizmą, tuo netiesiogiai padrąsindamas siekti ir komunizmo nusikaltimų pasmerkimo. Kartu atvirai perspėjo ir dėl demokratinėms santvarkoms gresiančių pavojų. Jis kalbėjo apie socialinius modelius, kur laisvės principas ne visada eina kartu su moraline atsakomybe, ir todėl demokratijai gresia tapti sistema taisyklių, neįsišaknijusių vertybėse. Kartoju tai, ką jau sakė mano mielas kolega. Vertybių, pasak Jono Pauliaus II, negalima atsisakyti, nes jos įdiegtos į pačią žmogaus esmę. Taigi jokia dauguma, taip pat ir jokia parlamentinė dauguma, negali jų atmesti nesukėlusi žmogui ir visuomenei pragaištingų pasekmių.
    Deja, tie žodžiai šiandien skamba kaip liūdna pranašystė. Didžioji postkomunistinių visuomenių drama ir yra ta, kad integracija į Europą joms nesuteikė taip lauktos dvasinės atgaivos. Demokratinėje Vakarų Europoje mūsų piliečiai šiandien mato kavinėmis paverstas bažnyčias ir krikščionybei vis labiau priešišką kultūrą. Nors Europoje šiandien nėra tokios brutalios jėgos, kuri pokario metais Lietuvoje pagrindinę tautos šventovę ketino paversti traktorių dirbtuvėmis, tačiau krikščioniškosios atminties praradimas joje kartais reiškiasi ne mažiau šokiruojančiomis formomis. Kryžių ši kultūra atmeta, nes ji vengia tiesos apie Dievą ir žmogų. Kaip kadaise karalius Erodas, ji mėgsta efektus, triukus ir pigius stebuklus, bet bijo tiesaus Kristaus žvilgsnio, kad netektų prisipažinti joje esant nuodėmės. Prabėgus 10 metų nuo apsilankymo Lietuvoje, savo apaštališkame paraginime "Ecclesia in Europa" Didysis Pontifikas su kartėliu rašė, jog europiečiai gyvena be dvasinių šaknų ir palygino juos su įpėdiniais, iššvaisčiusiais istorijos jiems patikėtą palikimą.
    Gerbiamieji, Europos nukrikščionėjimas šiandien jau yra ne tik realybė ir ne vien grėsmė, bet ištisa blogų pasekmių grandinė. Abejingumas žmogaus gyvybei, solidarumo stoka, moralinis pakrikimas, korupcija, pagaliau demografinė krizė - tai tik kelios iš daugybės tų pasekmių, kurios sąlygoja savo ruožtu vis naujas sistemines problemas. Šiandien jau kyla pagrįstų abejonių netgi dėl pačios Vakarų civilizacijos likimo.
    Pašalinus asmens transcendenciją ir kartu atėmus jo, kaip Dievo paveikslo, orumą, galima imti kėsintis ir į asmens prigimtines teises bei laisves. Tai šiandien ir vyksta, kai įtakingi elitai, išvengdami demokratinio proceso bei atskaitomybės, per sau paklusnius viešuosius veikėjus primeta ištisoms tautoms ir kartoms, jų prigimčiai pražūtingus socialinio elgesio modelius. Kai demokratiškiausioje pasaulio valstybėje krikščionišką gydymo įstaigą įsteigę gydytojai nebegali nebaudžiami likti ištikimi savo sąžinei, tai tokia santvarka tikrai slysta į demokratinį totalitarizmą, kaip tai yra apibūdinęs vienas žydų kilmės holokaustą Europoje išgyvenęs amerikiečių mąstytojas. Jo pavardė buvo Jacobas Talmonas. Kai turtingoje Vakarų Europos valstybėje tėvai, būdami ne imigrantai ateiviai, bet pagrindinės, titulinės tą šalį sudarančios nacijos atstovai jau bijo leisti savo vaikus į viešąsias mokyklas, kurios ignoruoja ir griauna tėvų pastangas auklėti savo vaikus klasikinių dorybių pagrindu, tai, ponios ir ponai, yra skandalinga.
    Kur tatai esti konstitucinės valdžios galių apribojimo principas, kuriuo iki šiol taip didžiavomės, kuriuo didžiavosi teisinės valstybės? Konstitucinis valdžios apribojimas bendrąja prasme kyla ne iš kur kitur, o tik iš prigimtinės teisės, kuri pripažįsta Dievo-Kūrėjo pirmumą asmens ir valdžios atžvilgiu. Jis kyla iš moralinio pasirinkimo priimti kiekvieną asmenį kaip sau lygį brolį. Todėl ir Bažnyčia gina ne savo partikuliarinį interesą, kaip kai kam patogu sakyti, bet Dievo balsą saugantį asmenį nuo valdžios savivalės. Nuo bet kokios valdžios ir bet kokios ideologijos. Todėl Bažnyčios ir religijos, arba religijų, laisvė yra esminis žmogaus laisvės saugiklis. Jokia valdžia - nei autoritarinė, nei išrinkta demokratiniuose rinkimuose - negali instrumentalizuoti asmens. Tai žmogaus laisvių ir teisių esmė, kylanti iš Vakarų krikščionybės tradicijos.
    Norėtųsi manyti, jog Europos Sąjungos Taryba, šių metų birželio 24 d. Liuksemburge patvirtinusi Gaires dėl religijos ir tikėjimo laisvės, tuo manifestavo save kaip Vakarų krikščionybės tradicijos bei misijos pasaulyje tesėją. Toji tradicija lėmė, kad netgi absoliutizmo epochoje karalius buvo laikomas Dievo ministru, atskaitingu visų pirma tam, kuris leido jam būti karaliumi. Tai toji tradicija, iš kurios kilo "tautos teisė sukilti" ir kuri, gindama Bažnyčios laisvę nuo pasaulio galiūnų, kartu apgynė ir kiekvieno asmens neatimamas teises bei orumą.
    Norėtųsi tikėti, kad ir Vakarų teisės tradicija atlaikys išbandymus, tačiau daryti išvadas būtų gerokai per anksti. Mes gyvename interpretacijų amžiuje, kai tarptautiniai ir nacionaliniai teismai kartais apverčia aukštyn kojomis netgi konstitucines nuostatas, suverenių tautų patvirtintas referendumuose. Tačiau, - sakė mums Baltasis Romos Vyskupas, - laisvė šauktis Viešpaties vardo yra neatimama. "Dievo siekimas yra būties įstatymas, kurio jokia santvarka niekada negalės nuslopinti, o lauktoji Bažnyčios ir kultūros santarvė turės išsklaidyti tamsą ir atverti duris šviesai."
    Jaučiame, kaip labai Lietuvai ir visai Europai šiandien trūksta Jono Pauliaus II. Trūksta jo lyderystės, jo tėviškos meilės, jo atviro žodžio ir iš jo sklindančios vilties. Be jokios abejonės, Didžiojo Pontifiko atvykimo į Lietuvą negalima laikyti tik politiniu įvykiu arba vien atkarpa istorinio laiko tėkmėje. Bandydami suvokti šio apsilankymo giliąją prasmę, turėsime dar ne kartą drauge su Palaimintuoju mintimis nukeliauti jo lietuviškuoju piligrimystės keliu. Ir visur, kur jo būta, puslapis po puslapio mums skleisis Jono Pauliaus II dvasinio testamento Lietuvai, Europai bei pasauliui turinys.
    Visos jo kelionės ašis ir centras - Kryžių kalnas, tasai nebylus sielų šauksmas, pasak paties Palaimintojo, liudijimas, duotas savo istorijai ir visoms Europos bei pasaulio tautoms. Kryžių kalno papėdėje jis prisiminė visus, kadaise nuteistus ir įmestus į kalėjimą, išsiųstus į koncentracijos stovyklas, ištremtus į Sibirą ar į Kolymą, nuteistus myriop. Pagerbė Lietuvos vyskupus kankinius - Vincentą Borisevičių, Teofilį Matulionį, Mečislovą Reinį. Šio "krašto žmonėms ir šeimoms pasikartojo ir išsipildė tai, kas jau buvo atsitikę Golgotoje," - sakė Šventasis Tėvas. (...) "Betgi Kryžius kartu yra ir "išaukštinamas" (...) Per jį išaukštintas net labiausiai paniekintas ir sutryptas žmogus." Tai buvo didinga ir jaudinanti Eucharistija, visų laikų Lietuvos kankinių kūno ir kraujo auką suvienijusi su visos žmonijos Atpirkėjo auka. Savo pamokslą Kryžių kalne Jonas Paulius II užbaigė žodžiais: Ave Crux! ("Sveikas, kryžiau!") Šis pirmuosius krikščionijos kankinius menantis kreipinys - Ave Crux! - tarsi perkirto horizontaliąją laiko tėkmę ir Šventojo kryžiaus vertikalėje atvėrė amžinybės perspektyvą, tai, ką pats Jonas Paulius II savo knygoje "Atmintis ir tapatybė" įvardino kaip vertikalųjį, arba transcendentinį, istorijos matmenį. Savo pamokslu Kryžių kalne, tarp kuklių lietuviškų pievų, patsai Romos Popiežius tapo galingu Evangelijos liudijimu, gyvu ir regimu Kristaus vietininku. Jo vardu vėl iš naujo įžengiančiu į žmonijos istoriją, pačia Bažnyčia, esančia čia ir dabar, praeityje ir dabartyje. Jis kalbėjo: "Iš šito Kryžių kalno noriu pasveikinti visas jūsų tautos kartas - praėjusias, dabartines, taip pat ir tas, kurios ateis. Visus Lietuvos žemės gyventojus: lietuvius, lenkų, baltarusių, rusų kilmės bei tautybės Lietuvos piliečius ir kitus. Taip pat noriu pasveikinti visas krikščioniškosios Europos tautas. Tegul šis Kryžių kalnas antrojo tūkstantmečio pabaigoje liudija ir skelbia naują, trečiąjį tūkstantmetį, skelbia Išganymą ir Atpirkimą, ko niekur kitur nerasime, kaip tik mūsų Atpirkėjo Kryžiuje ir Prisikėlime."
    Ryžtingu mostu pastatydamas Kryžių Lietuvos, Europos ir pasaulio centre jis pakylėjo patį pasaulį jo Kūrėjo akivaizdon. Išaukštindamas Kryžių ne sterilioje erdvėje, bet visoje prieštaringos būties tirštumoje nedviprasmiškai paliudijo, kad Kryžius niekuomet nebuvo ir nebus praeities, bet visuomet tik dabarties ženklas. Tiesos ir Meilės ženklas, nubloškiantis saviapgaulės iliuzijas ir kreipiantis žmogaus žvilgsnį į tikrovę.
    Mielieji, baigdama noriu jums pasakyti, mes nesame vieniši. Vilniaus Arkikatedroje Bazilikoje su mumis visuomet yra Šventasis Kazimieras, į jus žvelgia Jurgis Matulaitis, mokęs įveikti blogį gerumu. Istorija lėmė, kad centrinio altoriaus paveiksle visuomet matytume ir Pranciškaus Smuglevičiaus dramatiškaisiais 1799 m. nutapytą Lenkijos globėją, po Krikšto paskelbtą ir Lietuvos globėju, Šventąjį Stanislovą. Kaip ir Karolis Wojtyła, jis buvo Krokuvos vyskupas. Mirė perkirstas kardu, nes drąsiai teigė Dievo pirmumą prieš savo žemiškąjį valdovą - išdrįso ryžtingai pasipriešinti Lenkijos karaliaus Boleslovo amoraliam elgesiui jį ekskomunikuodamas.
    Šventasis Stanislovas buvo svarbus pavyzdys ir kelrodis studento ir akmenskaldžio, poeto ir filosofo, Krokuvos vyskupo ir Apaštalų Sosto įpėdinio K. Wojtyłos, Jono Pauliaus II, gyvenime. Viename svarbiausių savo poezijos ciklų, skirtų Šventajam Stanislovui, K. Wojtyła rašė, kad per šį žmogų jo žemė tapo surišta su dangumi. Jis žinojo, ką sakė, nes pats tapo mistiniu to surišimo įrodymu. Todėl, tikiu, labai greitai mes išgirsime apie naują šventąjį. Tiesą sakant, jau seniai tai išgirdome, kai Jono Pauliaus II mirties valandomis daugiatautė minia Švento Petro aikštėje Romoje skandavo: Santos subito! Santos subito!
    Neseniai lėktuvu grįžtant iš Romos šalia sėdėjo afrikiečių kilmės katalikų kunigas, dalinomės įspūdžiais apie Šventąjį Tėvą Pranciškų, Popiežių Benediktą XVI ir, žinoma, apie Joną Paulių II. "Mes su tamsta juk žinome, kad jis jau dabar yra šventasis, pasakiau tam kunigui, gimusiam Zimbabvėje ir pakrikštytam slavišku Vaclovo vardu. "Mes jau seniai seniai tai žinome", - replikavo kunigas Vaclovas, ir mes abudu džiūgavome kaip maži vaikai, o sausas ekonominės klasės davinys mums tapo broliškos bendrystės duona.
    Taip ir bus - visos šalys visuose žemynuose, kurias jis palietė savo lūpomis, visi, kas tik jį sutiko, sakys: tai yra mūsų šventasis, jis mus palaimino, pakeitė, jis kalbėjo mūsų kalba.
    Koks tad turi būti žmogus, kuris akimirksniu atveria pasaulio žmonių širdis ir padaro juos broliais?
    Mes jį turėjome, tai kodėl vis dar nesame broliai ir seserys?
    Žvelgiau pavymui tėvui Vaclovui iš Zimbabvės, kuris iš Romos yra siunčiamas skelbti gerosios naujienos Vakarų Europoje. Galbūt čia prasideda nauja šventumo istorija, bet...
    Šiandien mes lenkiamės Jonui Pauliui II, ir aš noriu tai padaryti perskaitydama tris eilutes iš K. Wojtyłos eilėraščio apie Šventąjį Stanislovą:
    Būta žmogaus, kurio dėka mano žemė atrado dangiškuosius savo saitus.
    Būta tokio žmogaus, būta žmonių... ir jų vis dar esti...
    Jų dėka žemė mato save, kaip naujosios būties sakramentą.
    Ačiū už dėmesį. Ačiū Viešpačiui! (Plojimai)
     PIRMININKAS. Dėkojame Seimo narei V. Aleknaitei-Abramikienei. Gerbiamieji kolegos, jūsų visų vardu norėčiau padėkoti Jo Ekscelencijai Prezidentui V. Adamkui, Apaštaliniam nuncijui arkivyskupui L. Bonazzi'ui, Lietuvos bažnyčių hierarchams ir atstovams, jų ekscelencijoms įvairių užsienio valstybių ambasadoriams, Nepriklausomybės Akto signatarams, esamiems ir buvusiems Vyriausybės vadovams ir nariams, kolegoms parlamentarams, visoms ponioms ir ponams.
    Norėčiau priminti, kad šiandien renginiai, skirti Palaimintojo Popiežiaus Jono Pauliaus II apsilankymo Lietuvoje 20-mečiui, dar nesibaigė. Seimo I rūmų Vitražo galerijoje jūs galite susipažinti su Seimo kanceliarijos parengta fotografijų paroda "Nebijokite! Atverkite duris Kristui!", kurią papildo originalių dokumentų ekspozicija, liudijanti Lietuvos ir Šventojo Sosto ryšius nuo pat Nepriklausomybės atkūrimo.
    13 val. maloniai kviečiame Seimo II rūmų galerijoje atverti nuotraukų ekspoziciją ,,Liudykite Kristų". Tai yra Seimo Pirmininko pavaduotojo J. Narkevičiaus iniciatyva organizuojamas renginys Popiežiaus apsilankymui paminėti.
    Taip pat Seimo posėdžiui pasibaigus Seimo Pirmininko pavaduotojas P. Auštrevičius Vilniaus Antakalnio kapinėse padės gėlių prie Žuvusių už Lietuvos laisvę paminklo, kur Palaimintasis Popiežius Jonas Paulius II meldėsi.
    Skelbiu minėjimą baigtą. Toliau posėdį tęsime po 10 min. pertraukos. Ačiū.

Pertrauka

     PIRMININKAS. Laba diena, kolegos, dar kartą. Kviečiu visus užimti savo darbo vietas, pradėsim plenarinį posėdį. Tuoj registruosimės. Gerbiamieji kolegos, kviečiu visus užimti savo vietas ir pradėsim savo pirmojo plenarinio posėdžio rudens sesijos registraciją. Tai, gerbiamieji kolegos, registruojamės. Registruojamės, kolegos, vyksta registracija. Dėkoju. Užsiregistravo 92 Seimo nariai. Taigi, mielieji kolegos, pradedame rudens sesiją. Turim sveikinimą nuo Jos Ekscelencijos Lietuvos Respublikos Prezidentės D. Grybauskaitės. Leiskite man šį sveikinimą perskaityti.
    "Gerbiamieji Seimo nariai, kreipiuosi į jus norėdama palinkėti ryžtingos, vieningos ir sėkmingos sesijos. Lapkritį skaičiuosime metus, kai posėdžiauja jūsų kadencijos Seimas. Tik jūsų veiklos vaisiai įrodys, jog tauta pasirinko teisingai, skirdama jus savo atstovais. Šį pusmetį stovime prie Europos Sąjungos vairo, todėl jūsų veikla svarbi ir Lietuvos žmonėms, ir Europos partneriams. Reikšmingiausias šios sesijos darbas bus kitų metų biudžeto įstatymas. Kaip ir kasmet, linkiu atsakingai pamatuoti valstybės galimybes skirstant lėšas, kurių daugumą sudaro mūsų žmonių sumokėti mokesčiai. Pakeitę antikrizinį 10-osios kadencijos Seimą, jūs esate lūkesčių Seimas. Sumažintų pensijų kompensavimo laukia Lietuvos senjorai, apkarpytų atlyginimų atkūrimo tikisi visų biudžetinių įstaigų darbuotojai. Turime racionaliai išnaudoti galimybes, kurias atveria šiuo metu sparčiai auganti ekonomika. Tačiau privalome išlikti atsakingi ir nepamiršti gyventi pagal išgales. Turime nepamiršti, kad užnugaryje velkasi valstybės skola, o prieš akis - euro įsivedimą nulemsiantys Mastrichto kriterijai. Svarbūs išlieka ilgalaikiai uždaviniai: kova su korupcija, energetikos ir socialinės rūpybos reformos, ekonomikos skatinimas ir nedarbo mažinimas. Tikiuosi, kad priimdami sprendimus nuosekliai laikysitės ilgalaikių valstybės strateginių krypčių ir uždavinių. Siekiant išlaikyti tolygią Lietuvos pažangą, itin svarbus parlamentinių jėgų susitelkimas ir bendros Seimo, Vyriausybės ir Prezidento institucijos pastangos. Esu pasiryžusi glaudžiai bendradarbiauti su Seimo valdyba ir visomis parlamentinėmis frakcijomis.
    Linkiu jums darnios ir konstruktyvios sesijos, kad Seimo rudens aruodai būtų sklidini ne skandalų pelų, bet Lietuvai naudingų sprendimų."
    Pasirašė Jos Ekscelencija Lietuvos Respublikos Prezidentė D. Grybauskaitė.
    Gerbiamieji kolegos, toliau plenariniam posėdžiui pirmininkaus Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas V. Gapšys.

11.26 val.
    Seimo Pirmininko V. Gedvilo kalba III (rudens) sesijos pradžios proga

     PIRMININKAS (V. GAPŠYS, DPF). Gerbiamieji Seimo nariai, į tribūną kviečiu Seimo Pirmininką V. Gedvilą.
     V. GEDVILAS. Gerbiamieji kolegos parlamentarai, nuoširdžiai sveikinu jus visus, susirinkusius į Lietuvos Respublikos Seimo III (rudens) sesijos pradžią. Malonu vėl matyti tokią pilną Seimo plenarinių posėdžių salę. Malonu matyti kolegas, ypač tuos, su kuriais per vasarą matytis neteko. Tikiuosi, jog kiekvienas iš jūsų radote bent šiek tiek laiko tikram ir geram poilsiui, bent savaitę ar kelias pagyvenote "švaria galva", be politikos. Poilsis, kaip žinote, svarbus kiekvienam iš mūsų, nuo to priklauso ir darbo greitis, ir kokybė. Todėl pakartosiu - viliuosi, kad visi pailsėjote, kad esate darbingi, kupini jėgų, entuziazmo ir užsidegimo.
    Vasaros metu kai kurie iš mūsų paminėjo gražias apvalias ir garbingas sukaktis. Naudodamasis proga, norėčiau pasveikinti šiuos kolegas. Pradėsiu nuo J. Kondroto, kuris atšventė labai garbingą 70 metų jubiliejų. Gėlės, Jonai, tau ir tavo kolegų aplodismentai. (Plojimai) Sveikinam, mielas Jonai. Du žmonės, mūsų kolegos, paminėjo 60 metų jubiliejų. Kviečiu į tribūną ilgametį Seimo Pirmininką A. Paulauską. Sveikinam garbingo jubiliejaus proga, linkim kuo geriausios kloties. (Plojimai) J. Bernatonis, taip pat garbingas jubiliejus. Sveikinam, Juozai, linkim tau kuo geriausios kloties. (Plojimai) Tikiuosi, gerbiama A. Pitrėnienė nesupyks, kad ir ją paminėsiu tarp jubiliatų. Kolegei sukako 55-eri, labai gražūs skaičiai. (Plojimai) Taip pat norėčiau pakviesti D. Jankauską. Na, vyrui galima drąsiai pasakyti - 55-eri. (Plojimai) Galiausiai norėčiau pasveikinti du jaunuosius Seimo narių grupės atstovus, kurie atšventė 30-mečius. V. Skarbalių. (Plojimai) Ir A. Dudėną. Taip pat 30. (Plojimai) Dėkoju visiems. Dar kartą visus jubiliatus sveikinu gimtadienio proga. Mes visada turim tokią gražią tradiciją prisiminti visus savo kolegas ir palinkėti jiems kuo geriausios sėkmės.
    Mielieji kolegos, ši sesija, kaip ir ankstesnioji, ypatinga tuo, jog Lietuva tęsia pirmininkavimą Europos Sąjungos Tarybai. Todėl sesijos metu Europos Sąjungos darbotvarkės klausimai užims reikšmingą vietą. Visi puikiai suprantame, koks svarbus ir atsakingas yra šis laikotarpis, kuris nestokoja įtampos ir reikalauja didelio atsidavimo. Iki šiol visi be išimties užsienio svečiai, su kuriais teko bendrauti, tarp jų ir labai aukšti pareigūnai, sutartinai gyrė mūsų pasiruošimą pirmininkavimui ir atliekamą darbą. Jie taip pat linkėjo sėkmingai baigti šią misiją. To paties norėčiau jūsų paprašyti ir jums palinkėti.
    Leiskite pateikti šiek tiek statistikos. Į Seimo rudens sesijos darbų programą iš viso įrašytas 821 teisės aktų projektas. Iš šių unikalių projektų yra 694. Lietuvos Respublikos Prezidentė pasiūlė įtraukti 13 unikalių teisės aktų projektų. Lietuvos Vyriausybė - 146 pagrindinius teisės aktų projektus. Seimo nariai - 219 unikalių teisės aktų projektų. Vis dėlto norėčiau atkreipti gerbiamųjų kolegų dėmesį, jog tai - tik skaičiai. Praėjusios sesijos ataskaita rodo, jog anaiptol ne visus darbus, kuriuos Seimas buvo susiplanavęs, pavyko nuveikti. Pripažinkime, tai rodo, kad turime nesklandumų su planavimu. Todėl, kalbant apie planus, vietoje termino "sesijos darbų programa", man norėtųsi vartoti kitą - "ketinimų protokolas", turint mintį, kad bent didžioji dalis tų ketinimų bus įgyvendinta.
    Neabejotinai vienas iš svarbiausių mūsų laukiančių darbų - valstybės biudžeto ir savivaldybių biudžetų rodiklių svarstymas ir tvirtinimas. Ilgametė praktika rodo, kad tai sulaukia didžiausio visuomenės dėmesio ir daugiausia pačių Seimo narių emocijų. Nesitikiu, kad šį kartą bus kitaip, todėl šiuo atveju man belieka palinkėti prisiminti tokias vertybes kaip pagarba, tolerancija, konstruktyvumas, atsakingumas, pareigingumas ir atskaitomybė žmonėms.
    Gerbiamieji kolegos, praėjusios sesijos pradžioje taip pat turėjau garbės kreiptis į jus. Yra keli tos kalbos štrichai, kuriuos šiandien norėčiau pakartoti ir akcentuoti. Norėčiau priminti, kad Seimas - ne tik įstatymų leidybos institucija. Jis pirmiausia yra tautos atstovybė. Prašau jūsų visų skirti daugiau dėmesio įstatymų kokybei, o ne kiekybei. Jei kiekvienas priimamas teisės aktas bus pakankamai ir kuo plačiau aptartas su visuomene, visuomeninėmis organizacijomis, suinteresuotomis grupėmis, įstatymų leidyba neatrodys panaši į įstatymų gamybą. Nebus priimami abejotino reikalingumo ar Konstitucijai prieštaraujantys teisės aktai.
    Taip pat norėčiau priminti dar vieną itin svarbią sritį, kuri neretai yra nepelnytai pamirštama. Lietuva - parlamentinė valstybė, tačiau parlamentinė kontrolė joje pernelyg menka ir silpna. Būtina ją stiprinti. Todėl kviečiu visus būti ne pasyviais stebėtojais, o aktyviais dalyviais, kurie mato, vertina, analizuoja, o prireikus patys imasi veiksmų. Tai mūsų visų pareiga.
    Šiandien, kaip ir tada, noriu palinkėti sau ir jums atsigręžti į žmones, būti atviresniems, suprasti kiekvieno besikreipiančiojo į mus rūpesčius, problemas, padėti kaip galima geriau ir operatyviau jas išspręsti, dirbti vardan Lietuvos, jos žmonių, o ne dėl siaurų ar abejotinų interesų. Ačiū už dėmesį. (Plojimai)
     PIRMININKAS. Dėkoju Seimo Pirmininkui. Toliau posėdžiui pirmininkaus Seimo Pirmininkas V. Gedvilas.

11.34 val.
    2013 m. rugsėjo 10 d. (antradienio) posėdžio darbotvarkės tvirtinimas

     PIRMININKAS (V. GEDVILAS). Gerbiamieji kolegos, reikia pasitvirtinti šios dienos darbotvarkę. Kokių būtų pastabų, pasiūlymų? Galime pritarti bendru sutarimu šios dienos darbotvarkei? Ačiū. Kadangi ir Seniūnų sueigoje, atrodo, buvo bendras sutarimas, darbotvarkę skelbiu patvirtintą. Dėkoju.

11.35 val.
    Seimo nutarimo "Dėl Lietuvos Respublikos Seimo III (rudens) sesijos darbų programos" projektas Nr. XIIP-948 (pateikimas)

    Taigi 1-4 klausimas - Seimo nutarimo "Dėl Seimo III (rudens) sesijos darbų programos" projektas Nr. XIIP-948. Pranešėjas - Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas V. Gapšys. Ruošiasi Ministras Pirmininkas A. Butkevičius.
     V. GAPŠYS (DPF). Gerbiamieji Seimo nariai, sveikinu pradedant Seimo rudens sesiją. Buvome susitikę aptarti Seimo sesijos darbų programą, todėl visiems Seimo nariams turiu pranešti, kad iš viso į programą įrašyta daugiau negu 800 teisės aktų projektų, 694 unikalūs projektai, t. y. be lydinčiųjų teisės aktų. Iš viso Respublikos Prezidentė pateikė 13 projektų, iš viso Vyriausybė teikia 146 unikalius teisės aktų projektus ir Seimo nariai daugiausia - 219 teisės aktų projektų. Tarp frakcijų aktyviausios: Lietuvos socialdemokratų partijos frakcija - 162 pasiūlymai, Darbo partijos frakcija - 87 pasiūlymai, Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcija - 47 pasiūlymai. Sesijos darbų programa yra parengta atsižvelgus į Vyriausybės pateiktus pasiūlymus ir, žinoma, Seimo komitetų bei Seimo narių bei Lietuvos Respublikos Prezidentės teisės aktus.
    Lietuvos Respublikos Seimo III (rudens) sesijos darbų programoje yra numatyti ekonomikos augimą skatinantys projektai, užimtumo didinimo, skurdo ir socialinės atskirties mažinimo projektai, šalies ūkio finansinį tvarumą ir laipsnišką biudžeto pajamų didinimą užtikrinantys projektai, energetinio efektyvumo ir saugumo didinimą užtikrinantys projektai, švietimo, mokslo ir kultūros politikos įgyvendinimo, sveikatos politikos įgyvendinimo projektai, saugumo ir gynybos politikos stiprinimo projektai, su aplinkos apsauga, teise ir teisėtvarka, valstybės valdymu, vietos savivalda, žemės ūkiu, kaimo plėtra bei žmogaus teisių apsauga susiję teisės aktai.
    Kadangi jums sesijos darbų programos projektas yra išdalytas, pačių projektų nevardysiu, tačiau turiu pastebėti ir tuos dalykus, kurie kartojasi jau ne pirmą sesiją, ir mes pasirengę į juos šią sesiją lygiai taip pat atkreipti dėmesį ir pataisyti kai kuriose srityse. Tarp jų yra susiję su tuo, kad Vyriausybės daugelis projektų dar neregistruoti, todėl mes turime atsiprašyti Seimo narių, kurie dar negalės jų pamatyti, bet pagal Seimo statuto nustatytą tvarką tie projektai pasieks Seimo narius ir dėl tų projektų bus galima aktyviai diskutuoti.
    Taip pat turiu pažymėti, kad komitetų darbą turėsime užtikrinti, ir Seimo valdyba imsis reikiamų priemonių prašydama Vyriausybės laiku pateikti Vyriausybės išvadas, kad projektai neužstrigtų Seimo komitetų stalčiuose ir galėtų būti svarstomi komitetuose.
    Toks trumpas mano pristatymas. Jeigu bus klausimų, būsiu pasirengęs į juos atsakyti.
     PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Taigi kviečiu į tribūną premjerą gerbiamąjį A. Butkevičių.
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Gerbiamasis Seimo Pirmininke, gerbiamieji kolegos Seimo nariai, šios rudens sesijos svečiai! Kreipiuosi į jus norėdamas pasveikinti su naujos sesijos pradžia ir supažindinti su darbais, kuriuos yra pasirengusi nuveikti XVI Vyriausybė.
    Kartu noriu pasidžiaugti, kad Lietuvos pirmininkavimas Europos Sąjungos Tarybai vyksta sklandžiai. Vien per pirmąjį mėnesį Lietuvos atstovai pirmininkavo 244 Europos Sąjungos Tarybos darbo grupių posėdžiams. Liepą Briuselyje surengtos dvi tarybos - Ekonomikos ir finansų reikalų bei Žemės ūkio ir žuvininkystės. Ekonomikos ir finansų reikalų taryba patvirtino teisės aktus dėl Latvijos prisijungimo prie euro zonos nuo 2014 m. pradžios ir priėmė atskiroms šalims skirtas rekomendacijas užbaigdama 2013 m. Europos semestrą. Taip pat priimta 7,3 mlrd. eurų Europos Sąjungos 2013 m. taisomojo biudžeto dalis.
    Žemės ūkio ir žuvininkystės taryboje sutarta dėl Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo. Dėl šio teisės akto rudenį planuojami trišaliai Europos Sąjungos Tarybos pirmininkės Lietuvos susitikimai su Europos Parlamentu bei Europos Komisija.
    Liepos mėnesį Vašingtone įvyko pirmasis derybų dėl laisvosios prekybos sutarties su JAV raundas, žymintis naują Europos ir JAV prekybinių santykių etapą. Antrojo derybų raundo laukiama spalį, o trečiasis numatytas gruodžio mėnesį. Šiuo metu 24 darbo grupėse dirba daugiau nei 160 derybininkų. Lietuvoje jau surengta virš 50 pirmininkavimo renginių - konferencijų ir seminarų, ekspertų susitikimų, Seimo socialinių partnerių organizuotų renginių. Vilniuje įvyko 9 neformalūs ministrų susitikimai. Svarbiausius savo srities klausimus aptarė sveikatos apsaugos, socialinės apsaugos ir darbo, aplinkos, žemės ūkio, krašto apsaugos, užsienio reikalų, teisingumo ir vidaus reikalų, už mokslą, pramonę, įmones, vidaus rinką atsakingi ministrai.
    Sveikinu Lietuvos Respublikos Seimo aktyvų vaidmenį Europos Sąjungos pirmininkavimo darbotvarkėje. Prieš keletą dienų baigėsi labai svarbi tarpparlamentinė bendros užsienio ir saugumo politikos bei bendros saugumo ir gynybos politikos konferencija. Ateityje laukia jubiliejinis 50 Sąjungos reikalų parlamentinių komitetų konferencijos posėdis. Seimo nariai palaiko glaudžius ryšius su Europos Parlamento komitetais, Europos Parlamento nariais ir tokiu būdu prisideda prie nepaprastai svarbaus ir atsakingo trialogo procesų.
    Jau galima fiksuoti vieną svarbesnių Lietuvos pirmininkavimo rezultatų - nuolatinių atstovų komitetų lygiu per labai trumpą laiką pasiektas Tarybos susitarimas dėl Europos Sąjungos biudžeto 2014 m. Tam neprireikė šaukti atskiro ministrų susitikimo. Nuolatinių atstovų komitetas taip pat sutarė dėl itin sudėtingų viešųjų pirkimų reformos paketo, kuriuo siekiama paskatinti konkurencijos, investicijomis pagrįstos ekonomikos augimą, naujų darbo vietų kūrimą, racionalesnį viešųjų finansų naudojimą.
    Komitete taip pat pasiektas galutinis sutarimas dėl aštuonių teisės aktų, tarp jų tokios Europos Sąjungos daugiamečio biudžeto programos kaip "Horizontas 2020", skirtos investicijoms į mokslinius tyrimus ir inovacijas: "Kūrybiška Europa, skatinanti kultūros ir audiovizualinių projektų įgyvendinimą; "Life (...)" aplinkosaugos projektai; Europos Sąjungos socialinių pokyčių ir inovacijų programa, "Muitinė 2020", taip pat ypač aktuali Europos Sąjungos infrastruktūros tinklų priemonė (...), daug prisidėsianti kuriant Europos Sąjungos bendrąją rinką energetikos, transporto ir telekomunikacijų srityse. Pirmininkaujanti Lietuva greitai sureagavo ir atkreipė valstybių narių dėmesį į Rusijos muitinės planus įvesti papildomas priemones vežėjams, vykdantiems CIR procedūras. Šio sprendimo įgyvendinimas buvo atidėtas.
    Mūsų laukia dar keturi mėnesiai intensyvaus darbo. Lietuvos pirmininkavimo darbotvarkėje daugiau kaip 200 renginių Vilniuje ir kituose šalies miestuose, tarp kurių 20 aukščiausių lygių susitikimų. Bene svarbiausias iš pastarųjų - lapkričio 28-29 d. Vilniuje vyksiantis trečiasis Rytų partnerystės viršūnių susitikimas, kurio metu tikimasi pasirašyti laisvosios prekybos ir asociacijos sutartį su Ukraina ir parafuoti su kitomis Rytų partnerystės šalimis. Tikiu, kad esame pasirengę, rasime būtinus ir teisingus sprendimus, nepaisant tarptautinėje arenoje kylančių vis naujų iššūkių.
    Pirmieji du pirmininkavimo mėnesiai parodė, kad Lietuvai sekasi pirmininkauti Europos Sąjungos Bendrijai - operatyviai, atidžiai ir kompetentingai derinti 28 šalių pozicijas, ieškant visiems priimtino sprendimo. Prietaringi žmonės pastuksentų į medį, kad sėkmė nenusisuktų, tuo tarpu aš norėčiau kreiptis į jus, gerbiamieji Seimo nariai, toliau nuosekliai palaikyti ir remti Lietuvos Vyriausybės pastangas sėkmingai ir rezultatyviai vykdyti Lietuvos pirmininkavimo Europos Sąjungos Tarybai programą. Tiesa, net ir pasibaigus oficialiesiems pirmininkavimo renginiams negalėsime pamiršti darbų, susijusių su pirmininkavimu. Lietuva turės parengti pirmininkavimo ataskaitą, kurioje įvardinsime nuveiktus darbus, pasiektus tikslus. Beje, panašūs klausimai - biudžetas, paskatos ekonomikos augimui, naujų darbo vietų kūrimas, viešųjų pirkimų pertvarka - bus ypač aktualūs ir šiandien pradedamoje formuoti Seimo rudens sesijos darbotvarkėje.
    Mums visiems linkiu, kad taip pat sėkmingai atliktume vieną svarbiausių užduočių: suformuoti ir patvirtinti valstybės, valstybinio socialinio draudimo biudžetus bei savivaldybių biudžetų svarbiausius rodiklius. Šiemet į valstybės biudžetą turime įsiūti dar vieną kišenę - pradėti mokėti neteisėtai sumažintus atlyginimus pareigūnams ir valstybės tarnautojams bei kitiems asmenims, pasiruošti nusavintoms pensijoms kompensuoti. Fiskalinį deficitą planuojame sumažinti iki 1,8 % šalies bendrojo vidaus produkto. Dalis, maždaug 1 mlrd. Lt prognozuojamų papildomų pajamų ir bus skirta tarnautojų atlyginimams atkurti, policijai, mokykloms, bibliotekininkams ir kitiems darbuotojams. Kartu kursime ilgalaikį pagrindą išlaikyti tvarius valstybės finansus, kad būtų vykdoma apdairi biudžeto politika. Seimui pateiksime Stabilizuojamosios biudžeto politikos įstatymo projektą ir Fiskalinės sutarties įgyvendinimo konstitucinį įstatymą. Iš viso Seimui svarstyti teiksime maždaug 300 įstatymų paketą, t. y. tąsa tų darbų, kurių buvo imtasi siekiant skatinti ekonomiką, verslą, efektyviau pertvarkyti energetikos sektorių, mažinti išlaidas šilumai. Nauji teisės aktai padės pagrindą sveikatos priežiūros pertvarkai, leis įkvėpti daugiau gyvybės regionų verslui, skatins užimtumą, stiprins įmonių finansinę drausmę, toliau retins biurokratinius varžymus smulkaus ir vidutinio verslo iniciatyvoms, padės siekti kitų šalies gerovei reikalingų tikslų. Vyriausybė laikysis kurso, kad krizės padarinių likvidavimas ir struktūrinės pertvarkos leistų užtikrinti ekonomikos augimą, verslo atsigavimą, darbo vietų kūrimą.
    Iš pradžių trumpai informuosiu, kokį pagreitį įgavo darbai, apie kuriuos buvo kalbėta metų pradžioje. Pirma. Daugiabučių namų renovacija. Šis procesas įsisiūbavo visose savivaldybėse, bet Būsto energijos taupymo agentūrai jau sunku spėti laiku įvertinti paraiškas ir investicinius projektus. Noriu pasakyti, lūkuriavusios didžiųjų miestų - Vilniaus, Kauno, Klaipėdos savivaldybės - taip pat įsitraukė į energetinio modernizavimo eigą. Pavėluota maždaug 3 mėn. Nors renovacija tik prasideda, kitais metais atnaujintus namus skaičiuosime ne dešimtimis, o šimtais. Akivaizdu, kad šie darbai padeda stiprėti mūsų statybų pramonei, po pertraukos vėl smarkiai pradėjo didėti statybos darbų apimtys. Per antrąjį šių metų ketvirtį 7,1 % daugėjo Lietuvos statybos darbų, t. y. sparčiausiai Europos Sąjungoje. Kartais girdime nuomonių, kad investicijas veltui skiriame seniems namams, kad juos verčiau nugriauti, o gyventojams reikia statyti naujus, ekonomiškus būstus. Noriu patikinti, kad daugiabučiai renovacijai atrenkami labai atsakingai, modernizuojamų pastatų sąrašuose nerasite eksploatavimo amžių baigiančių ar avarinių namų. Gali būti, kad ateityje galėsime pereiti prie kito modelio - nugriauti ir pastatyti. Šilumos kainų mažinimą spręsime eidami renovacijos ir šilumos ūkio pertvarkos keliu.
    Antra. Šilumos ūkio pertvarka. Esame gerokai pasistūmėję pertvarkydami šilumos ūkį ir artėjame prie tikslo mažinti brangių dujų poreikį, ne mažiau kaip ketvirtadaliu atpiginti šilumą vartotojams. Šilumos gamybos ir tiekimo veikla nebuvo planuojama ir koordinuojama nacionaliniu lygmeniu, todėl skirtingose savivaldybėse atsirado ryškių efektyvumo ir šilumos kainų skirtumų vartotojams. Vyriausybės užsakymu atliekamas tyrimas, kurio pagrindu bus parengta nacionalinė šilumos ūkio plėtros programa. Pagal ją kiekvienai savivaldybei bus nustatomi efektyviausi elektros ir šilumos gamybos sprendiniai, kad šiluma vartotojams būtų tiekiama mažiausiais kaštais, šilumos ir elektros gamyba biokuro ir komunalinių atliekų kogeneracinėse elektrinėse bus plėtojama tik tose savivaldybėse, kuriose ji ekonomiškai naudinga ir pagrįsta.
    Įgyvendindami pirmą pertvarkos etapą, paskelbėme nepanaudotų Europos Sąjungos lėšų konkursą biokuro katilų statybai ir šilumos trasoms atnaujinti. Pakeliui į šį tikslą išsprendėme dar vieną problemą. Yra parengtas naujas biokuro prekybos biržoje modelis, kuris paskatins smulkiuosius vietos gamintojus, jie kartu su urėdijomis turės vienodas sąlygas, kaip ir stambieji rinkos dalyviai. Šiuo metu daugiau kaip pusę biokuro parduoda vienas tiekėjas, o 3/4 visos rinkos užima penki tiekėjai.
    Trečia. Suskystintų gamtinių dujų importo terminalas. Terminalo statyba Klaipėdoje išsivadavo iš sąstingio, projekto įgyvendinimo tempai dideli, vėlavimų nėra. Antrąjį pusmetį Seimui bus pateikta 16 teisės aktų, visiems rinkos dalyviams bus sukurtos aiškios teisinės, techninės ir ekonominės sąlygos, reikalingos efektyviam SGD naudojimui. Planuojama, kad iki šių metų pabaigos iš tiekėjų, kuriuos sudomino Klaipėdos terminalas, bus atrinkti realiausi kandidatai, su jais prasidės galutinės derybos dėl palankiausių dujų tiekimo sąlygų ir galiausiai bus pasirašytos sutartys.
    Kalbant apie viešojoje erdvėje skleidžiamus prasimanymus apie neva užkulisinius sandėrius su Rusijos koncernu "Gazprom" dėl pigesnių dujų, galiu pasakyti tik viena: tai įžūlus melas ir sąmoningas žmonių klaidinimas, už kurio slypi tam tikri interesai. Mūsų Vyriausybė pradėjo derybas su "Gazpromu" dėl dujų atpiginimo ir kitų neišspręstų klausimų. Per ketverius ekonominės krizės, žiauraus taupymo metus Lietuvos vartotojai, palyginti su kaimyninėmis šalimis, permokėjo beveik 2,5 mlrd. litų. Ar mes turėtume pasakyti žmonėms: pakentėkite toliau, palaukite, kol padėtis kaip nors bus išspręsta? Tai abejingumo ir bejėgiškumo pripažinimas. Laukti tikrai neketiname, todėl pradėjome derybas su "Gazpromu", siekdami naujos dujų kainų formulės, kuri atspindėtų pasikeitusią rinkos situaciją. Kategoriškai neigiu bet kokias kalbas apie slaptus pokalbius, sandorius ar susitarimus. Su "Gazpromu" vyksta sunkios derybos dėl trečiojo energetikos paketo nuolat konsultuojantis su Europos Sąjungos Komisijos atstovais ir laikantis teisės aktų.
    Pereidamas prie ekonomiką skatinančių įstatymų projektų paketų, noriu pabrėžti, kad Vyriausybė deda visas pastangas, kad stiprėtų ekonomikos atsigavimo tendencijos ir antrasis jos darbo pusmetis būtų lydimas dar geresnių ekonominių rodiklių nei pirmasis. Statistika rodo, kad didėja gyventojų ir verslo pasitikėjimas savo bei valstybės ekonominėmis perspektyvomis. Visi pasitikėjimo rodikliai dabar yra gerokai aukštesni nei praėjusių metų pabaigoje. Tai reiškia, kad ir ateityje galima tikėtis verslo plėtros, naujų investicijų ir darbo vietų bei gyventojų pajamų augimo. Per pirmąjį Vyriausybės darbo pusmetį Lietuvos ekonomikos augimas išliko vienas sparčiausių visoje Europos Sąjungoje - 4,2%, ir šis tempas buvo didesnis negu praėjusių metų tą patį pusmetį.
    Gerėjant ekonominei situacijai, net ir didžiausi skeptikai pripažįsta, kad yra realu 2015 m. įsivesti eurą. Siekiant šio tikslo bei užtikrinant stabilų ekonomikos augimą, ir toliau sutelktai turės dirbti visos valdžios institucijos: Vyriausybė, Seimas ir prezidentūra. Suprantama, kad vien didėjančiu bendrojo vidaus produkto rodikliu girtis negalima. Svarbu, ką jo didėjimas duoda žmonėms: ar lengviau rasti darbą? Ar mažėja socialinė atskirtis? Ar auga jų pajamos? Ir dar svarbiau - perkamoji galia. Pagaliau šiemet galime konstatuoti, kad pradėjo augti dirbančių žmonių perkamoji galia, kuri praėjusius penkerius metus tik mažėjo. Neabejotinai tam turėjo įtakos tai, kad per pirmąjį šių metų pusmetį darbo užmokestis ne tik didėjo sparčiausiai per pastaruosius penkerius metus - 4,6%, bet ir pralenkė kainų augimą.
    Seimui teiksime didelį įstatymų paketą, kurio esmė - stiprinti verslo pasitikėjimą valstybės ekonomine politika ir savo jėgomis aplinką... skatinti investicijas. Verslui toliau bus mažinama administracinė našta ir perteklinės priežiūros procedūros, turėtų tapti lankstesni darbo santykiai, padaugėti kolektyvinių sutarčių tarp darbdavių ir darbuotojų. Tai padės įgyvendinti Seimo sesijai teikiami Darbo ir Civilinio kodeksų pakeitimai. Investuotojai jau palankiai įvertino Teritorijų planavimo ir Žemės įstatymų pataisas, kurios leidžia realizuoti principą - nuo idėjos iki rakto, per daug trumpesnį laiką išvengti buvusių biurokratinių kliūčių.
    Per šį pusmetį bus parengti atitinkami teisės aktai, kurie užtikrins aiškias miestų ir miestelių planavimo normas, sudarys visuomenei galimybes susipažinti ir stebėti teritorijų planavimo darbus elektroninėje erdvėje. Toliau bus gerinama investicinė aplinka, kurios patrauklumą turėtų sustiprinti veiksmingesnę ir skaidresnę veiklą laisvosiose ekonominėse zonose bei pramoniniuose parkuose reglamentuojantys įstatymų projektai. Didinant valstybės valdomų įmonių ir viešųjų įstaigų veiklos efektyvumą, rengiami įstatymų pakeitimai, kurie pagerins jų valdyseną. Pavyzdžiui, pradedamas realizuoti Lietuvos oro uostų projektas, leisiantis įdiegti modernų valdymą... Vilniaus, Kauno ir Palangos uostų veiklos rentabilumą. Pradės veikti įmonė, atsakinga už centralizuotą valstybės turto valdymą.
    Praktika rodo, jog neretai mūsų įstatymai taip supinti, kad sudaromos palankios sąlygos viską vilkinti. Tai kartais daroma skaidrumo vardan, tarsi kelis kartus apsidraudžiant, o bendras rezultatas, deja, dažniausiai būna nepatenkinamas. Paskui ieškome kaltų, kodėl stringa investicijos, sėkmingai veikia šešėlinė darbo rinka, kodėl vėluojama efektyviai panaudoti Europos Sąjungos lėšas. Daug kalbame apie inovatyvių technologijų kūrimą mokslo slėniuose, technologijų parkuose, bet reikia išgirsti ir mokslininkų bei specialistų nerimo balsą. Didžiulės konkurencijos sąlygomis jų intelektiniai produktai, t. y. inovacijos ir technologijos, tampa vėluojančių painių viešųjų pirkimų procedūrų įkaitais. Dabartinis įstatymo antikorupcinis griežtumas yra pasiekęs tokį lygį, kad jo nepažeidžiant beveik neįmanoma organizuoti viešųjų pirkimų. Todėl būtina kuo skubiau priimti naują Viešųjų pirkimų įstatymą, kuris, nesukuriant korupcijos rizikos, leistų paspartinti viešųjų pirkimų eigą, sudarytų sąlygas juose dalyvauti smulkiam ir vidutiniam verslui.
    Taip pat stiprinsime įmonių finansinę drausmę, finansinių operacijų skaidrumą ir patikimumą. Tai numatoma jau parengtais Civilinio kodekso pakeitimais. Sumažėjo galimybė išvengti mokestinių prievolių ar jas sumažinti. Bus nustatytas atsiskaitymų grynaisiais pinigais ribojimas. Pramonės ir eksporto plėtros tempams natūraliai šiek tiek sulėtėjus, dar svarbesnis tampa stebimas ekonomikos vidaus sektorius, statybos, paslaugų, prekybos augimas. Bus sukurta darbo vietų, uždirbama daugiau pajamų, skirtų paslaugoms bei prekėms, atsiras naujų paskatų atsigauti kitoms verslo šakoms. Statistika jau fiksuoja mažėjantį bedarbių skaičių, tačiau nedarbo lygis vis dar išlieka aukštas, ypač regionuose.
    Šios Seimo sesijos metu bus teikiamas Užimtumo rėmimo įstatymo pakeitimo įstatymo projektas, leisiantis taikyti įdarbinimo, profesinio rengimo priemones. Baigta rengti Užimtumo didinimo 2014-2020 m. programa, kurią įgyvendinti padės konkrečių veiksmų ir išlaidų planas. Akivaizdu, kad nedarbo problemą turime įvertinti platesniu kontekstu. Lietuvos pasirinktas krizės suvaldymo modelis - mokesčių šoko terapija - dar labiau apsunkinusi verslo ir žmonių galimybes atlaikyti krizę, drastiškas išlaidų karpymas socialiai pažeidžiamų visuomenės sluoksnių sąskaita, nuolatinė niūrių prognozių sklaida greta išaugusio nedarbo pagimdė naują problemą, ypač matomą regionuose. Susiformavo labai atsargus požiūris į verslo idėjas, galimybes investuoti, nenoras imtis iniciatyvos laukiant, o kas bus toliau.
    Dar viena problema kai kuriose savivaldybėse - dėl darbingo amžiaus žmonių emigracijos įvairiems verslo gaivinimo projektams jau trūksta kvalifikuotų darbo rankų. Pateikta darbo rinkos analizė leidžia daryti prielaidą, kad nemažai žmonių sumaniai perprato pašalpų gavimo mechanizmą ir nenoriai imasi siūlomų mažiau apmokamų darbų. Juk papildomų pajamų galima prisidurti nelegalaus darbo rinkoje, kuri itin suklestėjo per kelerius pastaruosius metus. Todėl, siekdami padėti regionams, taikysime lanksčią ir aktyvią užimtumo skatinimo schemą. Kiekvienai savivaldybei padėsime parengti jos resursams, verslui optimalią darbo vietų kūrimo, investicijų skatinimo strategiją. Šie planai bus sudaromi ne sostinės kabinetuose, o glaudžiai dirbant su savivaldybių, verslo atstovais, vietos bendruomenėmis, kad žodžiai "remti", "skatinti", "didinti", "spartinti" peraugtų į konkretų veiksmą. Pavyzdžiui, siūlysime Seimo įstatymo pataisą, kuri leistų apmokėti visą studijų kainą ar jų dalį tiems studentams, kurie aukštosiose mokyklose studijuoja pagal žemės ūkio, maisto ūkio, kaimo plėtrai reikalingas specialybių programas. Spręsdami medikų trūkumo problemą, numatome formuoti valstybės užsakymą personalo poreikiui patenkinti, kartu bus ieškoma formų, kaip įteisinti privalomą atidirbimą. Apskritai, pradėjome reguliuoti studentų priėmimą, orientuojantis į valstybės poreikius, iš biudžeto finansuojamų studijų vietos suskirstytos į daugiau krypčių tikslinių vietų. Tai užtikrino priėmimą į žemės ūkio, sporto trenerių, visuomenės sveikatos, visuomenės saugos ir kai kurias kitas studijų programas. Įgyvendindami regionų politiką, sieksime mažinti ekonominius ir socialinius vystymosi skirtumus tarp atskirų vietovių, skatinsime plėtrą tikslinėse teritorijose. Ypatingas dėmesys skiriamas teritorinei socialinei sanglaudai tarp regionų. Šiam tikslui tarnauja užimtumo skatinimas, regionų centrų gyvenamosios ir investicinės aplinkos gerinimas, stipresnė finansinė parama vietos iniciatyvoms iš Europos Sąjungos struktūrinių fondų ir biudžetų, tobulesnis regioninės plėtros planavimas.
    Šiais mokslo metais pristabdėme mažakomplekčių kaimo mokyklų naikinimą. Nuo uždarymo išgelbėta apie pusantro šimto mokyklų. Nors šiemet tradiciškai sumažėjo mokinių, lėšų švietimui nemažinsime. Tas priedas - 67 mln. Lt, iš kurių apie 27 mln. Lt atiteks mažoms kaimo ir miestelių mokykloms. Siūloma dar 10 % padidinti mokinio krepšelį Pietryčių Lietuvos lietuviškoms mokykloms ir sulyginti su tautinių mokyklų krepšeliu.
    Seimo rudens sesijai teikiami įstatymų paketai, kurie padės įgyvendinti sveikatos priežiūros sistemos pertvarką, kad būtų sukurtos teisinės ir finansinės prielaidos gerinti sveikatos priežiūros paslaugų kokybę ir prieinamumą pacientams. Šiuo metu jau yra atlikta didelė visos sveikatos priežiūros sistemos analizė, identifikuotos sveikatos sektoriaus problemos ir pradedamos pirmos pertvarkos. Siekiant efektyviau gydyti ligas, sukeliančias ankstyvas mirtis ir ilgalaikį nedarbingumą, nuspręsta visas ligonines - universitetų, respublikines, regionų ir savivaldybių - suvienyti į funkcinių susivienijimų klasterius. Tai sudarys sąlygas kuo skubiau suteikti reikalingą pagalbą. Pavyzdžiui, sudėtinga operacija bus atliekama aukščiausio lygio gydymo centre Vilniuje ar Kaune, o toliau paciento gydymas tęsiamas antrinio lygio sveikatos paslaugas teikiančioje ligoninėje arčiau jo namų. Taip bus garantuotas efektyvus ligoninių resursų panaudojimas, tolygesnis lėšų ir medicininės aparatūros paskirstymas, ligoninių bendradarbiavimas. Nuo rugsėjo 1 d. tokie klasteriai jau pradėti steigti penkiose srityse: širdies ir kraujagyslių, neurologijos, traumų ir ūmių mirčių, onkologijos ir naujagimių sveikatos priežiūros.
    Patvirtinti nauji kompensuojamų vaistų preparatų ir medicinos pagalbos priemonių kainynai. Po derybų su vaistų gamintojais kainos vidutiniškai sumažėjo dešimtadaliu. Kiekvienas pacientas, kuris gydysis ligoninėje, nuo rugpjūčio 1 d. jau gali gauti išsamią informaciją, kiek Privalomojo sveikatos draudimo fondo lėšų sumokėta už jam suteiktas paslaugas - tyrimus, paskirtus vaistus ir medicinos pagalbos priemones. Tai tik didelės pertvarkos sveikatos sistemoje pradžia. Seimui bus pateikti įstatymų projektai, kurie suteiktų daugiau teisių savivaldybėms steigti naujas gydymo įstaigas, optimizuojant jų tinklą, kad šeimos gydytojas, gydymo paslaugos būtų lengviau pasiekiamos gyventojams.
    Planuojame padidinti piniginės socialinės paramos nepasiturintiems gyventojams taiklumą ir veiksmingumą. Paramos teikimas bus patikėtas savivaldybėms, kurios turės tiksliausią informaciją apie savo žmonių socialines problemas, gyvenimo sąlygas.
    Šiemet Lietuva sėkmingai baigė beveik devynerius metus trukusią didžiausią ir pirmą savarankišką karinę misiją - vadovavimą NATO tarptautinių saugumo pajėgų Goro provincijos atkūrimo grupėje Afganistane. Čia tarnavę daugiau kaip pustrečio tūkstančio karių užtikrino provincijos saugumą ir teikė paramą įgyvendinant vystomojo bendradarbiavimo projektus. Mūsų kariai padėjo mokytis gyventi taikoje ir įgijo neįkainojamos patirties, kuri pravers rengiantis valstybės gynybai ir veikiant kartu su sąjungininkais. Įvykdžiusi šią užduotį Afganistane, Lietuva sustiprino savo karinį dalyvavimą Europos Sąjungos karinėse misijose. Seimui pateiktas atnaujintas krašto apsaugos sistemos plėtros 2012-2023 m. programos projektas. Jame įtvirtintos šiai plėtrai reikalingo finansavimo laipsniško didinimo gairės. Siekiame, kad 2015 m. būtų priartėta prie ikikrizinio finansavimo lygio, o 2016 m. - iki 1 % nuo bendrojo vidaus produkto.
    Savo žodžių pabaigai neatsitiktinai pasirinkau krašto apsaugą. Parlamentinės partijos buvo pasirašiusios susitarimą krašto apsaugos finansavimui skirti 2 % nuo bendrojo vidaus produkto. Nors šis finansavimo dydis niekada nebuvo pasiektas, bet sutarimas pagrindiniais gynybos klausimais padėjo pasiekti įspūdingą visos sistemos pažangą.
    Linkiu visiems daugiau sutarti ir kitose srityse. Dėkoju už dėmesį. (Plojimai)
     PIRMININKAS. Dėkoju Ministrui Pirmininkui A. Butkevičiui už darbų programos projekto pateikimą.
    Gerbiamieji kolegos, mes dabar turime galimybę paklausti tiek Seimo Pirmininko pirmojo pavaduotojo, tiek premjero. Galbūt, gerbiamasis Vytautai, jūs į tribūną, o gerbiamasis premjeras arba iš savo vietos... kaip jums patogiau. Aš manau, kad čia geriau prieš... Prieš užduodami klausimą, pažymėkite, kurio norite paklausti, ar Seimo vicepirmininko, ar premjero. Gerai? Susitariam. Ačiū. Taigi pirmoji klausia kolegė I. Degutienė. Prašom.
     I. DEGUTIENĖ (TS-LKDF). Dėkoju, Pirmininke. Mano klausimas tas pats ir adresuotas abiem pranešėjams, bet pirmiausia Ministrui Pirmininkui. Iš tikrųjų mes gyvename parlamentinėje valstybėje ir į pirmą posėdį susirinkome tam, kad aptartume, ką darysime ir kaip gyvensime bent jau artimiausią pusmetį. Iki šiol Seimas nedirbo. Todėl noriu premjero paklausti, nes tik iš spaudos turime informaciją apie jūsų derybas su Rusijos dujų bendrove "Gazprom". Jūsų atsakymai žiniasklaidai yra visiškai priešingi, negu kad kalba jūsų ministras, t. y. energetikos ministras J. Neverovičius, kuris kalba apie nuolaidas derybose, tačiau jų neatskleidžia, kokios jos turi būti. Ar jūs nematote, kaip parlamentinės kontrolės... Gerbiamieji kolegos, nesinerviname, nes parlamentinė kontrolė irgi yra mūsų parlamentinės veiklos viena iš išraiškų, ir man atrodo, kad visiems būtų įdomu išgirsti iš tiesų per klausymus ar siauresniam rate, ar bent komiteto lygiu, dėl ko jūs deratės, kokias nuolaidas žadate "Gazpromui", nes tai yra iš tikrųjų labai svarbūs energetinio plano arba energetikos ir dujų nacionalinio saugumo klausimai.
    Antroji klausimo dalis Seimo Pirmininko pirmajam pavaduotojui. Ar jūs nemanote organizuoti būtent tokio išklausymo Ministro Pirmininko pranešimo aktualiu Lietuvai, kaip derybos su Rusijos "Gazpromu", klausimu, kad mes čia, Seime, išgirstume iš pirmų lūpų, o ne iš žiniasklaidos, kokios vyksta derybos? Ačiū.
     PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, aš noriu dar kartą priminti. Mes, aišku, turime įsibėgėti ir laikytis reglamento. Susitariam taip: klausti - 1 min., atsakyti - 2 min. Tada turės galimybę daugiau Seimo narių paklausti. O šiaip atsakymams yra skirta iš viso 20 min. Premjere, gal pradėsime nuo jūsų.
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Pirmiausia norėčiau padėkoti už klausimą. Norėčiau pasakyti, kad tos derybos prasidėjo nuo kovo mėnesio, kai man teko Sankt Peterburge susitikti su Rusijos Federacijos ministru pirmininku D. Medvedevu. Tame pokalbyje buvo sutarta, kad bus sudarytos dvi ekspertų grupės - tiek iš Rusijos pusės, tiek iš Lietuvos ir tai Lietuvos ekspertų grupei vadovavo energetikos ministras. Darbas buvo baigtas iki liepos 1 d. Buvo išsiųsta visa informacija įmonei "Gazprom". Jie tik rugpjūčio antrojoje pusėje išreiškė norą susitikti ir atvykti į Lietuvą. Tame susitikime, galiu pasakyti, vyko diskusija pagal trečiąjį energetikos paketą. Jums galiu aiškiai pasakyti, kad susitikime Sankt Peterburge su Rusijos ministru pirmininku D. Medvedevu jo lūpomis buvo pasakyta, kad trečiasis energetikos paketas yra nebediskutuojamas, jie jau su tuo yra susitaikę. Derybų metu šis klausimas, jeigu ir būdavo paliečiamas, būdavo aiškiai pasakoma: nebus šitas klausimas į diskusiją įtrauktas.
    Kitas labai svarbus aspektas, kad visa informacija taip pat buvo perduota Europos Komisijai. Visi klausimai dėl derybų buvo derinami su Europos Komisija. Iš Lietuvos pusės, aš nežinau, kokios galimos buvo nuolaidos. Jokių nuolaidų nebuvo. Jie buvo išsigandę kai kurių anksčiau padarytų pareiškimų, gal priimtų sprendimų, kad jų akcijos "Lietuvos dujose" bus nacionalizuotos, kad dujų transportavimas į Kaliningrado sritį bus nutrauktas, tą aiškiai... (Balsai salėje) Mes aiškiai ir kalbėjome, kad mes esame teisinė demokratinė valstybė. Nuolaidų jokių nebuvo. Ir dabar mes laukiame. Baigiantis deryboms mes pasiūlėme, kad jie atsiųstų raštu dėl išgirstų mūsų pasiūlymų, su kuo jie sutinka, su kuo nesutinka. Ir tik tada vėl bus galima pratęsti pokalbį.
     PIRMININKAS. Dėkoju. Gerbiamasis Vytautai, jūs...
     V. GAPŠYS (DPF). Labai trumpai. Dėkoju už klausimą. Kaip žinote, esu didelis parlamentinės kontrolės šalininkas ir visada palaikau idėją, kad parlamentas kuo daugiau dalyvautų šiuose procesuose. Bet ne kartą esu dėl tokių jautrių klausimų, kai keliam su Vyriausybe, tiek dar būnant opozicijoje, tiek ir dabar... Plenariniame posėdyje organizuojant diskusiją sudėtinga atskleisti kai kurią derybų informaciją, kuri yra konfidenciali. Todėl tikrai esu šalininkas to, kad pirmiausia būtų komitetuose išklausoma ir parlamentinė kontrolė organizuojama per komitetus. Šiuo atveju turbūt Ekonomikos komitetas galėtų tą padaryti ir tikrai gauti informaciją. Bet esu už tai, kad būtų kuo daugiau bendraujama ir kuo daugiau pateikiama informacijos.
     PIRMININKAS. Dėkoju už atsakymus. Klausia kolegė D. Kuodytė.
     D. KUODYTĖ (LSF). Ačiū, Pirmininke. Mano klausimas yra skirtas premjerui. Premjere, pavasario sesijos pradžioje mes frakcijoje buvome pasikvietę ir labai gražiai pasikalbėjome su socialinės apsaugos ir darbo ministre ponia A. Pabedinskiene apie vaikų globos įstaigų pertvarką ir rengiamą strategiją. Mes buvome užtikrinti, kad ne vėliau kaip rudens sesijai tokia strategija bus parengta. Tuo labiau kad tai yra įrašyta ir jūsų Vyriausybės programoje. Tai yra svarbu ne tik kaip savaime problemos sprendimas, bet tai yra susiję ir su europinių pinigų panaudojimu. Neturėdami tokios strategijos mes tiesiog nematome, ar lėšos toliau bus investuojamos į tuos didelius globos namus, ar bus apsispręsta kaip nors kitaip. Norėčiau iš tiesų sužinoti, kodėl rudens darbų programoje mes tos strategijos nematome ir kada galėtume ją gauti. Ačiū.
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Ačiū už klausimą. Jeigu buvo duoti pažadai, tikiuosi, kad jie turės būti įgyvendinti. Aš irgi truputį esu nustebęs, jeigu nėra įrašyta programoje. Tikrai labai aktyviai dirba šita ministerija tiek rengiant Užimtumo programą, tiek ir šiuo klausimu. Kiek žinau, vyko ne vienas pasitarimas. Kiek atsimenu, buvusi viceministrė A. Bajorienė buvo atsakinga už šios strategijos parengimą. Aš manau, kad artimiausiu metu bus galima konkrečiai jums atsakyti. Nes daugiau jokios papildomos informacijos šiuo metu neturiu.
     PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolega J. Razma.
     J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamasis Ministre Pirmininke, turbūt jūs sutiksite, kad Vyriausybė turi be išlygų vykdyti visus galiojančius įstatymus, tarp jų ir galiojantį Atominės elektrinės įstatymą. Kodėl to klausiu? Jau kelintą kartą jūs atidėliojate Vyriausybės skelbiamą apsisprendimą dėl atominės energetikos ateities, tačiau darbų programoje nematome, kad būtų siūloma kaip nors keisti ar naikinti Atominės elektrinės įstatymą. Ar tai reiškia, kad jūs esate apsisprendę jį vykdyti taip, kaip jis dabar parašytas, ar jokių keitimų neįrašymas į darbų programą reiškia, kad jūs dar kartą nukelsite savo apsisprendimą toliau, už rudens sesijos termino?
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Dėkoju už klausimą. Tikrai nenukelsime. Džiaugiuosi, kad paskutiniu metu vėl prasidėjo stipresnės Lietuvos energetikos įmonės diskusijos su Estijos analogiška energetikos įmone. Ponas D. Misiūnas, "Lietuvos energijos" naujasis vadovas, pats dalyvavo prieš dvi savaites, ir kaip tik vyksta tam tikri skaičiavimai. Manau, kad spalio pabaigoje turėtume matyti konkrečius skaičiavimus. Yra netgi kai kurie modeliai parengti diskusijai, kad jinai būtų ne politinio lygio, bet specialistų, ekspertų lygio.
     PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolega D. Jankauskas.
     D. JANKAUSKAS (TS-LKDF). Ačiū posėdžio pirmininkui. Mano klausimas Ministrui Pirmininkui. Noriu paklausti dėl vis dar sumažintų valstybinių pensijų mokslininkams, nukentėjusiems asmenims. Žinia, buvusi Vyriausybė, rengdama šių metų projektą, tam reikalingas lėšas buvo numačiusi. Ir įstatymuose buvo įtvirtinta, kad nuo šių metų sausio 1 d. bus mokamos nesumažintos pensijos. Buvo grąžinta Vyriausybei, ir jūsų vadovaujama Vyriausybė, teikdama patikslintą biudžeto projektą, tų lėšų nebenumatė, ir Seimas yra pratęsęs iki šių metų pabaigos sumažintų pensijų mokėjimą. Taigi mano klausimas, ar numatote kartu su kitų metų valstybės biudžetu atkurti valstybines pensijas nukentėjusiems asmenims, mokslininkams, tremtiniams, politiniams kaliniams? Ačiū.
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Ačiū už klausimą. Taip, yra svarstomas šitas klausimas. Tikiuosi, kad per dvi savaites bus priimtas. Mes kaip tik dabar atliekame skaičiavimus, kiek iš viso reikėtų papildomai turėti lėšų, ypač "Sodros" biudžete. Bet šitas klausimas yra numatytas tarp prioritetinių.
     PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolegė A. Stancikienė.
     A. STANCIKIENĖ (DKF). Gerbiamasis premjere, nei aplinkos apsaugos, nei ekonomikos, verslo, nei nacionalinio saugumo - jokiuose prioritetuose nėra numatyta... Vyriausybė siekia apmokestinti skalūnų dujas naudingai Lietuvos valstybei, o ne privačiam verslui. Tai yra svarstyti ir siekti priimti įstatymo projektą, kuris buvo užregistruotas pavasario sesijoje, kur numatytas skalūnų dujų apmokestinimas 40 %. Ar jau manote, kad tai visiškai mūsų valstybei nereikalinga, t. y. tegul jie kaip ir naftą semia už juokingai mažą kainą, ir valstybei iš to jokios naudos? Ir kodėl skubate skelbti konkursą ne tyrimų, o skalūnų naudojimo, t. y. išgavimo, konkurso nugalėtoją, jeigu nėra Seimo priimtų sprendimų dėl kainos, dėl skalūnų apmokestinimo?
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Dėl mokesčių tikrai niekam jokių išimčių negali būti daroma. Įstatyme turi būti numatyta aiški tvarka, kokio dydžio mokestis turi būti mokamas iš gaunamų išteklių. (Balsai salėje)
    O dėl konkurso nugalėtojų skelbimo tai čia yra ne mano, kaip Ministro Pirmininko, kompetencija. Konkursas buvo paskelbtas daug anksčiau, dar dirbant ankstesnei Vyriausybei, ir Vyriausybė visiškai negali dalyvauti konkurso procedūrose. Yra nustatyta tvarka, kad komisija pasibaigus konkursui turi priimti sprendimus, o priėmusi sprendimus jinai turi teikti Vyriausybei, jų sprendimas turi būti patvirtintas. Tada, kada mes Vyriausybėje sulauksime aiškių pasiūlymų ir pasirašytų dokumentų, tik tada mes turėsime informaciją, kaip vyko tas konkursas, kokiomis sąlygomis dalyviai dalyvavo tame konkurse ir taip toliau.
     PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolega K. Glaveckas.
     K. GLAVECKAS (LSF). Klausimas gal būtų ponui V. Gapšiui, bet trumpą remarką Ministrui Pirmininkui. Jūs savo kalboje sakėte, kad algų sumažinimas buvo neteisėtas. Tada kyla loginis klausimas, ar pati krizė buvo teisinė, ar depresija, arba visas ekonomikos nuosmukis, rinkų susitraukimas buvo teisinis? Remiantis ta logika turėtų būti ir tie dalykai neteisiniai. Bet, kaip žinome, rinkos, pasaulinės rinkos ir bankų rinkos, ir visų produktų ir paslaugų rinkos, iš principo veikia pagal kitus dėsnius, ne vien tik pagal kokius nors politinius išaiškinimus.
    Klausimas būtų toks. Kadangi Konstitucinis Teismas išaiškino, kad nuo spalio 1 d. įsigalioja... reikia atkurti valstybės politikų, tarnautojų atlyginimus, tai, natūralu, ir įstatymo korekcija turėtų būti padaryta šiais metais. Tai numatyta darbų programoje, tačiau perkelta į gruodžio mėn., nors įstatymas įsigalioja nuo spalio 1 d. Klausimas toks. Sakykite, jeigu tas įstatymas įsigalios nuo kitų metų sausio 1 d., ar šių metų tie trys mėnesiai, kurie pareikalaus 30 mln. Lt, taip pat bus įtraukti į kitų metų biudžetą, į tą eilutę, pagal kurią numatoma kompensuoti, ar ne? Labai ačiū.
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Pirmiausia noriu pasakyti, kad čia ne aš kalbu, bet aš komentuoju Konstitucinio Teismo priimtą sprendimą, kad ir kaip būtų gaila, bet su juo reikia susitaikyti ir jį reikia vykdyti.
    Dabar dėl 34 mln. Lt. Turėtų būti pakoreguotas dar šių metų Biudžeto įstatymas, bet mes dabar stengiamės baigti atlikti skaičiavimus, kad biudžetinės organizacijos galėtų iš savo vidinių rezervų, nemokėdamos jokių premijų, nedarydamos jokių papildomų išmokų, surasti galimybę dar šitą sumą sukaupti. Mes netrukus turėsime tokią informaciją, kiek mums reikėtų papildomai skaičiuojant į tuos 34 mln. O 215 mln., kurie yra numatyti kitais metais, bus įtraukti į kitų metų Valstybės biudžeto įstatymą.
     PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolega P. Auštrevičius.
     P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Dėkoju, Pirmininke. Aš Ministrui Pirmininkui norėčiau užduoti klausimą. Ministre Pirmininke, iš tiesų štai rudens sesijos programoje nėra numatyta priimti teisės aktą dėl vadinamosios dvikalbių lentelių problemos. Jūs savo komentare pasakėte, kad jūs nepritariate tai nuostatai, kad užrašai būtų dviem kalbomis tose vietovėse, kuriose pagal europinę Tautinių mažumų konvenciją gal ir būtų siūloma, rekomenduojama, taip ten pasakyta. Tuo tarpu užsienio reikalų ministras L. Linkevičius pasakė, kad Vyriausybė laikysis programos nuostatų, kurioje tai įrašyta. Neapsisprendimas, mano manymu, yra priežastis šalių santykių stagnacijai. Gal jūs galėtumėte pakomentuoti, kokios pozicijos laikysis Vyriausybė?
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Galiu pakomentuoti ir aš puikiai suprantu, kad aš turiu komentuoti vadovaudamasis Lietuvos Respublikos įstatymais ir teismo priimtais sprendimais. Kažkada buvo pakomentuota mano nuomonė, tada atsirado tam tikrų interpretacijų, kad ta nuomonė prieštarauja teismų sprendimams. Mes esame teisinė demokratinė valstybė ir komentuosiu taip, kaip man įstatymai sako elgtis.
    Dabar ką darys Vyriausybė toliau? Dvi savaites Tautinių mažumų įstatymo projektas bus svarstomas Strateginiame komitete ir po to bus aišku, koks jis atkeliaus į Seimą.
     PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolega R. J. Dagys.
     R. J. DAGYS (TS-LKDF). Mano klausimas irgi gerbiamajam premjerui. Socialinėje srityje yra užregistruoti 47 norminiai aktai, bet tik vienas yra pateiktas, žinomas jo turinys, visa kita yra menami projektai, kurių turinys yra labai lakoniškai apibrėžtas, bet, deja, juose nėra viso to, kas buvo žadėta. Rudens sesijoje nėra pateiktos pensijų reformos, "Sodros" reformos, kitų įstatymų projektų, kuriuos mes turėjome svarstyti rudenį, kaip ne kartą čia buvo deklaruota, jų tiesiog nėra. Tai yra įstatymai, kurie apibrėžia didžiausią mūsų piniginę dalį, o viešojoje erdvėje girdime įvairiausių pamąstymų apie trečios pakopos panaikinimą ir taip toliau, ir pan. Klausimas: ar jūs atsisakėte reformuoti šitą sistemą, ar ne, nes kitaip pagal laiką mes niekaip nesuspėjame, jeigu rudens sesijoje jie bus nepateikti.
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Dėkoju už klausimą. Tikrai mes neatsisakėme. Kalbų, aš manau, bus įvairiausių artimiausiu metu, mes bandysime organizuoti tarptautinę konferenciją ir Seime. Tos kalbos gal plačiau pasklido po to, kai buvo organizuojama konferencija šiais jūsų minėtais klausimais Lenkijoje ir paskutiniu metu buvo Londone, kur dalyvavo mūsų specialistai, tiek Vyriausybės, tiek Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos. Turiu pasakyti, kad teisės aktai baigti, yra parengti. Aš manau, kad mes ne tik Seime svarstysime juos, bet taip pat ir organizuosime tarptautines konferencijas, kad būtų galima žinoti ir turėti platesnę informaciją.
    Bet dėl trečio lygio, jūs ką sakėte, nebus niekas naikinama.
     PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia A. Kubilius.
     A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis premjere, sveikinu jus su nauju politiniu sezonu. Iš karto noriu užduoti porą labai paprastų ir trumpų klausimų. Pirmasis susijęs su tuo, ko klausė I. Degutienė. Aš štai cituoju, jeigu leisite, BNS šios dienos pranešimą: "Prezidentė D. Grybauskaitė tinkamai informuota apie Vyriausybės derybas su Rusijos dujų bendrove "Gazprom", o jos pačios gauta pažyma ta tema prasilenkia su tikrove, - sako premjeras A. Butkevičius." Tai aš suprantu, Prezidentė vakar interviu kalbėjo apie pažymą, kurią jinai gavo šiuo klausimu, ir jūs sakote, kad ta pažyma neatitinka tikrovės.
    Gerbiamasis premjere, aš dar sykį ir čia tikrai, matyt, visos opozicijos vardu prašau nedelsiant Seimui nustatyta tvarka, išsaugant visą konfidencialumą, pateikti visą medžiagą, susijusią su derybomis, t. y. ką Lietuvos pusė pasiūlė. Nes aš turiu įtarimų, kad Lietuvos pusė pasiūlė vis dėlto "Gazpromui", kad Lietuva atsisakys arbitražinio ieškinio Stokholme ir toliau... Ir tai yra 5 mlrd. Lt vertės klausimas.
    Antras klausimas. Ką Lietuva, t. y. jūs konkrečiai su ministru, kalbėjotės su "Gazpromo" vadovu A. Milleriu? Šitą informaciją mes prašome nedelsiant nustatyta tvarka pateikti Seimui, kad galėtume susipažinti ir kad toliau nebūtų štai taip, kaip dabar atrodo, kai iš tikrųjų jūs sakote, kad Prezidentė iš kažkur gavo pažymą, kuri neatitinka tikrovės. Tai iš kur Prezidentė gavo tą pažymą?
     PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, laiko laikomės!
     A. KUBILIUS (TS-LKDF). Aš dabar šitą klausimo dalį baigiu, bet prašyčiau tikrai nedelsiant tai padaryti.
    Antra dalis mano klausimo, premjere, dėl to, ką kalbėjo kolega K. Glaveckas. Iš tikrųjų Konstitucinio Teismo sprendimas, aš jo pagrįstumo čia nenagrinėsiu, man pasirodė gana keistas, bet, mano įsitikinimu, jūs, Vyriausybė, turite visas galimybes pasiūlyti tokius sprendimus, kurie leistų išvengti tokių pasekmių, kad po krizės visų pirma atlyginimai padidėtų Ministrui Pirmininkui, ministrams, Konstitucinio Teismo teisėjams ir Seimo nariams, o eiliniai mokytojai ir policininkai liktų, taip sakant, ir nepajutę, kad krizė baigėsi. Tam reikia tik vieno dalyko - kad Vyriausybė netinginiautų ir nelauktų, kad Konstitucinio Teismo sprendimas pats pradės veikti nuo spalio 1 d., o pateiktų naujus koeficientus...
     PIRMININKAS. Gerbiamasis Andriau, laikas!
     A. KUBILIUS (TS-LKDF). ...visai valstybės tarnybai ir tai visiškai atitiktų Konstituciją, ir neprieštarautų Konstituciniam Teismui. (Balsai salėje) Tai ar jūs tą padarysit, ar ne?..
     PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, aš noriu, kad mes gerbtume vieni kitus. Laikas yra visiems vienodai skirtas, laikykimės to reglamento, pagal kurį mes kalbame. (Balsai salėje) Kitą kartą išjungsime, dar kol įsibėgėsime...
     A. BUTKEVIČIUS (LSDPF). Noriu pasakyti, kad prieš susitikimą su "Gazpromo" ekspertais pažyma asmeniškai mano buvo pateikta Prezidentei, apie ką mes turėtume diskutuoti, nes visko numatyti negali. Dalis informacijos iš "Gazpromo" buvo gauta anksčiau, bet atvažiavę jie gali ir pakeisti savo tam tikrus klausimus arba pasiūlyti.
    Kitas dalykas dėl vadinamosios pažymos, kuri neatitinka tikrovės. Buvo aiškiai pasakyta, kad toje pažymėjo maždaug 40 % yra parašyta tam tikros informacijos, apie ką nebuvo kalbama derybų metu. Kad nevyktų spekuliacijų, aš tą aiškiai pasakiau, nes pamačiau, kad čia yra jau daug politikavimo. Po derybų aš Respublikos Prezidentei paskambinau telefonu ir informavau apie mūsų vykusias derybas.
    Dabar jūs kalbate apie arbitražą. Taip, būtų keista, jeigu "Gazpromas" nesakytų, jog tai mums jautrus klausimas. Taip, jie kėlė tą klausimą, čia nėra jokia paslaptis. Bet iš mūsų pusės buvo aiškiai pasakyta, kad šitas klausimas negali būti svarstomas ir jis nebus svarstomas. Ir po to buvo kalbama apie kitus klausimus, kur jokių nei nuolaidų, nei kitų dalykų nebuvo daroma. Tai labai atvirai. O jums dokumentai bus pateikti. Čia nematau jokios tragedijos.
    Dėl Konstitucinio Teismo sprendimo. Taip, man irgi labai yra skaudu, kad buvo priimtas toks sprendimas, bet čia jums turėtų būti skaudžiau, kad su teisininkais tuo metu nepasikonsultavote ir netgi mūsų kai kurių politikų neklausėte. Mes buvome sukvietę teisininkus, aš paprašiau, kad paieškotų įvairiausių variantų, bet vadovaudamiesi mūsų Respublikos teise, kad būtų galima pradėti didinti atlyginimus pirmiausia tiems darbuotojams, kurių atlyginimai yra mažesni. Tiek Teisingumo ministerijos, tiek Vyriausybės kanceliarijos Teisės departamento, tiek kiti Finansų ministerijos teisininkai pasakė - kito kelio nėra. Tie, kurie bandė kalbėti, kad yra kitas kelias, jie irgi buvo pakviesti į derybas.
    Mano yra kitas pasiūlymas: gal galima greitai priimti konstitucinį straipsnį nurodant, kad tol, kol valstybės biudžeto pajamos ir išlaidos nebus subalansuotos, mes tų įsipareigojimų neįgyvendiname? Gali būti dabar politinis reikalavimas, kuris čia sukėlė irgi tam tikrą nesveiką diskusiją, neišmanant kai kam makroekonominės politikos, kad priėmus įstatymą ir įstatyme numačius, kokie bus finansiniai įsipareigojimai, nors ir ilgalaikio proceso metu, iš karto įskaičiuojami į fiskalinį deficitą. Tai būtų taip. Jeigu būtų toks pritarimas, aš su malonumu... (Balsai salėje)
     PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, prašau truputėlį aistras sumažinti. Tiesiog noriu padėkoti. Laikas, skirtas klausti ir atsakyti, baigėsi.
    Dabar motyvai už, prieš. Nuomonė prieš - K. Masiulis. Prašom.
     K. MASIULIS (TS-LKDF). Kolegos, iš tikro norėčiau, kad Vyriausybė pagaliau įsibėgėtų ir pradėtų dirbti. Praėjusią sesiją mes dirbome puse ritmo, kiek galėjome. Buvo tokių dienų, kai iki pietų ir baigdavome darbą. Nematau aš ir dabar jokių proveržių, strateginių klausimų. Yra rutininiai Seimo klausimai, kuriuos mes čia matome, ir tiktai vienas, kitas naujesnis įstatymas. Aš nematau atsakymo į esminius valstybei strateginius klausimus, kurie čia buvo keliami. Kaip bus su atomine elektrine, nėra aiškių projektų, nėra ką svarstyti ir galvoti. Yra visiškas pasimetimas dėl Konstitucinio Teismo sprendimo, bandymas paprastų piliečių sąskaita pasididinti atlyginimus, kas yra gana simpatiška ministrams ir Konstitucinio Teismo teisėjams, bet nelabai teisinga ir panašiai. Aš siūlyčiau susilaikyti dėl šitokios sesijos darbotvarkės.
     PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Nuomonė už - B. Vėsaitė.
     B. VĖSAITĖ (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, nenorėčiau sutikti su kolega K. Masiuliu, kuris nemano, jog strateginiai Lietuvos klausimai, kad žmonės turėtų darbo vietas, kad gautų už juos deramą atlyginimą... O dėl to yra daugelis įstatymų, kurie liečia mūsų ūkį, kad mažiau mokėtų už šildymą. Ar tai nėra būtent strateginis žmonių siekis Lietuvoje ir taip pat parlamentarų?
    Gerbiamieji kolegos iš opozicijos, nekelkite panikos. Lietuva pirmininkauja šį pusmetį. Tikrai turime eiti per šį laikotarpį oriai. Aš suprantu, kad knieti jums kaišioti pagalius valdantiesiems į ratus, bet neardykite šitos koalicijos. Mes turime tikrai pasirodyti kaip puiki valdančioji dauguma, irgi sugebanti Europoje turėti gerą vardą. Taigi duok, Dieve, mums sveikatos įvykdyti tuos uždavinius ir priimti tuos įstatymus, kuriuos pateikė Vyriausybė, kai kurie Seimo nariai. Gyvename labai neremiu laikotarpiu. Lietuva irgi dar prisiima vieną užduotį, kaip reikės spręsti pasaulinės krizės klausimus. Taigi...
     PIRMININKAS. Dėkojame B. Vėsaitei. Atsiprašome, galvojome, kad baigėte, tai išjungėme per anksti mikrofoną, nors jūsų laikas dar buvo nesibaigęs.
    Taigi buvo pasakytos nuomonės už, nuomonės prieš. Nuomonės išsiskyrė, reikia balsuoti dėl Seimo nutarimo "Dėl Seimo III (rudens) sesijos darbų programos". Kviečiu balsuoti. Kas už tai, kad po pateikimo pritartume Seimo nutarimo projektui Nr. XIIP-948, prašom balsuoti. Kas už? Kas mano kitaip, balsuoja prieš arba susilaiko. Prašom visus balsuoti. Registruojamės ir balsuojame.
    Gerbiamieji kolegos, balsavo 107 Seimo nariai: už - 76, prieš - 1, susilaikė 30. Seimo nutarimo "Dėl Seimo III (rudens) sesijos darbų programos" projektui po pateikimo yra pritarta. Siūloma klausimą svarstyti rugsėjo 17 d.
    Kokių būtų pasiūlymų dėl svarstymo datos? Nėra? Galime pritarti. Aišku, dabar svarsto visi komitetai ir po to pateikia savo išvadas. Dėl svarstymo datos nėra prieštaraujančių? Bendru sutarimu galime.

12.37 val.
    Informaciniai pranešimai

    Gerbiamieji kolegos, norėčiau pateikti jums dar vieną informaciją pagal Seimo statuto 165 straipsnį. Pranešu, kad Lietuvos Respublikos Prezidentė grąžino Seimui pakartotinai svarstyti Seimo priimtus įstatymus. Ir dar noriu priminti, kuriuos įstatymus Prezidentė grąžino. Pirmasis - Pridėtinės vertės mokesčio įstatymo 19 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-719. Antrasis projektas, kurį grąžino, - Valstybės ir savivaldybės įmonių įstatymo 15 straipsnio papildymo ir pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIP-617. Trečiasis įstatymo projektas, įstatymas, kurį grąžino pakartotinai svarstyti, - Konkurencijos įstatymo 13, 33 ir 39 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas. Gerbiamieji kolegos, mes turime vykdyti ir svarstyti pakartotinai.

12.38 val.
    2013 m. rugsėjo 12 d. (ketvirtadienio) posėdžių darbotvarkės pateikimas ir tvirtinimas

    Darbotvarkės 1-5 klausimas - 2013 m. rugsėjo 12 d. plenarinių posėdžių darbotvarkės tvirtinimas. Kviečiu į tribūną Seimo Pirmininko pirmąjį pavaduotoją V. Gapšį.
     V. GAPŠYS (DPF). Gerbiamieji Seimo nariai, jums yra teikiama ketvirtadienio plenarinių posėdžių darbotvarkė. Kaip buvo tartasi valdyboje, diskutuota ir su frakcijomis, kad ketvirtadienį iš ryto dėl to, kad mūsų Seime lankysis svečiai, mes numatėme, kad bus pateikimai, lengvesni klausimai. Po 12.00 val. planuojama svarstyti tuos klausimus, kurių yra padaryta pertrauka iki kito posėdžio, t. y. pagal Statutą mes juos privalome svarstyti. Vyriausybės valanda ir po pertraukos dirbsime prie klausimų, kurie yra susiję su Prezidentės grąžintais projektais bei Prezidentės teikiamais naujais projektais. Taip pat yra įtraukta keletas Vyriausybės siūlomų projektų bei su tomis sritimis susijusių Seimo narių teisės aktų.
     PIRMININKAS. Dėkoju kolegai. Jūs pateikėte rugsėjo 12 d. (ketvirtadienio) plenarinių posėdžių darbotvarkę. Klausimų neturime. Taigi gal galime pritarti bendru sutarimu? Taigi rugsėjo 12 d. darbotvarkei yra pritarta bendru sutarimu.
    Seimo narių pareiškimai. Pareiškimų nėra.
    Gerbiamieji kolegos, skelbiu 2013 m... (Balsai salėje) Registruojamės. Gerai, galime registruotis. Būtinai! Registruojamės.
    Dėkoju, kolegos. Skelbiu posėdį baigtą. (Gongas)
