LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
II (PAVASARIO) SESIJOS
VAKARINIO POSĖDŽIO NR. 54
STENOGRAMA

2013 m. gegužės 21 d.

Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko pavaduotojas J. NARKEVIČIUS

PIRMININKAS (J. NARKEVIČ, LLRAF). Laba diena, gerbiamieji Seimo nariai. Pradedame popietinį posėdį. (Gongas)
Prašom registruotis. Buvo prašymas registruotis. 
Ačiū. Užsiregistravo 48 Seimo nariai.

15.02 val.
Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus 2012 metų veiklos ataskaita

Taigi pradedame darbotvarkę. Antrasis darbotvarkės klausimas – 1a ir 1b. Prašome ponią A. Burneikienę, lygių galimybių kontrolierę, pavaduojančią vaikų teisių apsaugos kontrolierių. Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus 2012 m. veiklos ataskaita. Taip susitarėme, kad ataskaitai apie 10–12 min. Taip? Ačiū, ponia Aušrine. Taigi ponia A. Burneikienė. Prašau.
A. BURNEIKIENĖ. Laba diena, gerbiamieji Seimo nariai. Pastebėtina, kad vaiko teisių apsauga jau daugelį metų yra mūsų valstybės socialinės politikos prioritetas, bent jau taip įvardinama. Tačiau vien tik kalbėti apie vaiko teisių svarbą, tobulinti teisės aktus, reglamentuojančius šių teisių apsaugą, kitus dalykus ir procesus, susijusius su vaiku, nepakanka. Būtinas kryptingas, sisteminis, kasdieninis darbas šioje srityje, nes vis dėlto konstatuotina, kad deklaruojamos vertybės vaiko teisių apsaugos srityje toli gražu neatitinka realijų. Ypač pažymėtinas ekonominės, finansinės krizės laikotarpis. Daug buvo kalbama apie vaiko teises, apie problemas, bet neskiriamas arba net mažinamas finansavimas įvairioms sritims, tai yra globai, sveikatos apsaugai, reabilitacijai, švietimui, poilsiui ir kitoms programoms. 
Norėčiau paprašyti jūsų, gerbiamieji Seimo nariai, būti mano atžvilgiu ne tokiems galbūt kritiškiems, nes teikiu 2012 m. vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus ataskaitą, kai tik lapkritį ir gruodį man teko eiti vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus pareigas. Esu įsitikinusi, kad tiek pati ataskaita, tiek įstaigos ir kontrolierės veikla 2012 m. buvo daug intensyvesnė, kryptingesnė sprendžiant vaiko teisių apsaugos problemas, sprendimai, priimti atlikus tyrimus ir vykdant kitą veiklą, efektyvesni, nei sugebėsiu dėl objektyvių aplinkybių jums tai pateikti. Todėl paprašiau kartu dalyvauti patarėjas. Jeigu jūs užduosite kokių nors ypatingų, specifinių klausimų, nepykite, jeigu peradresuosiu jūsų klausimus patarėjoms, kurios šias pareigas eina daug seniau negu aš.
Taigi ataskaitiniu 2012 metų veiklos laikotarpiu vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus įstaigos buvo gauta 319 skundų raštu ir pradėti 65 tyrimai vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus iniciatyva. Taip pat minėtu laikotarpiu buvo gauta per 100 prašymų pateikti nuomonę ar informaciją tam tikru klausimu, daugiau kaip 1300 įvairių asmenų pateikė tokius klausimus, Lietuvos ir užsienio institucijos, įstaigos ir organizacijos, gauti elektroniniai laiškai bei suteikta per 700 konsultacijų žodžiu įvairiais vaiko teisių apsaugos klausimais. Kaip ir ankstesniais ataskaitiniais laikotarpiais, 2012 m. daugiausia nusiskundimų buvo gauta dėl savivaldybių administracinių padalinių, daugelis iš jų dėl savivaldybių vaiko teisių apsaugos skyrių – 151 veiksmų arba neveikimo. 45 % gautų skundų dėl savivaldybių administracinių padalinių veiklos pasitvirtino, dėl savivaldybių vaiko teisių apsaugos skyrių – 39 %. Didelę dalį 2012 m. sudarė ir nusiskundimai dėl šeimos narių, artimų giminaičių netinkamo elgesio vaiko atžvilgiu – 113. Didžioji dalis šio pobūdžio nusiskundimų – net 92 % pasitvirtino. Taigi iš tikrųjų ši problema išlieka itin aktuali. 
Ataskaitiniu laikotarpiu dominavo tokie vaiko teisių pažeidimai, kaip smurtas prieš vaiką – 13%, vaiko nepriežiūra – 12 %, vaiko teisės bendrauti su skyriumi gyvenančiu tėvu, motina ar artimais giminaičiais pažeidimas – 11 %, vaiko teisės į tinkamas gyvenimo sąlygas neužtikrinimas – 11 % ir kita. Didžioji dauguma atliktų tyrimų buvo susiję su vaiko, augančio šeimoje, teisių pažeidimu. 
2012 m. atlikus tyrimus buvo priimta 840 sprendimų. Atsižvelgiant į padarytus vaiko teisių pažeidimus, vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus veiklos ir priimamų sprendimų specifiką, daugelį vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus priimtų sprendimų sudarė sprendimai, kuriais buvo atkreiptas dėmesys į vaiko teisių pažeidimus ir siūloma imtis priemonių jiems pašalinti – 35 %. 
Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus veiklos ataskaitiniu laikotarpiu taip pat buvo skiriamas nemažas dėmesys situacijos bei problemų konkrečiose vaiko teisių apsaugos srityse analizei bei sprendimų paieškai. Pavyzdžiui, atliktas tyrimas dėl vaiko teisės bendrauti su skyriumi gyvenančiu tėvu, motina užtikrinimo, tyrimas dėl socialinių paslaugų organizavimo ir teikimo, socialinių gyvenimo sąlygų, sveikos ir saugios aplinkos užtikrinimo, tyrimas dėl ikimokyklinio ugdymo įstaigų paslaugų prieinamumo ir šių įstaigų veiklos tyrimas dėl teismo psichiatrinių ir teismo psichologinių ekspertizių atlikimo vaikams. 
Norėčiau galbūt pasakyti keletą išvadų iš šios ataskaitos, nes ataskaitas jūs turite. Skaičiai taip pat, ko gero, pažymėti ataskaitoje visiškai aiškiai. Taigi su kokiomis didžiausiomis problemomis buvo susidurta? Tai yra teisiniam reglamentavimui būdingas tam tikras lėtumas ir nepaslankumas atsižvelgiant į įvairiose srityse vykstančius pokyčius bei didinamą vaiko teisių apsaugą, taip pat susiduriama su nepakankama vaiko teisių apsaugos srities finansavimo problema. 
Kokie siūlymai? Skirti kiek įmanoma didesnį dėmesį atsižvelgiant į valstybės finansinius išteklius savivaldybių vaiko teisių apsaugos skyriams finansuoti, jų darbuotojų kvalifikacijai kelti, tinkamai aprūpinti darbui reikalingomis priemonėmis: ryšio, transporto, biuro ir kitomis. Parengti ir priimti naujos redakcijos Lietuvos Respublikos vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymą. Kodėl naujos redakcijos? Iš tiesų tas įstatymas yra pakankamai moraliai pasenęs ir visi gretutiniai įstatymai, kurių nuostatos atsispindi ir šiame pagrindiniame vaiko teises reglamentuojančiame įstatyme Lietuvoje, kiek atsilieka nuo kitų teisės aktų ir laiko, ir turinio požiūriu. 
Vaiko globos sistema ir reglamentavimas vis dar reikalauja esminių pokyčių ir neatidėliotinų problemų sprendimų, siekiant užtikrinti tėvų globos netekusio vaiko globą šeimoje arba šeimynoje, užtikrinti tarptautinių teisės aktų, standartų vaiko globos srityje įgyvendinimą. Siūlymai: peržiūrėti ir įvertinti įgyvendintas vaiko globos reformos priemones, ieškoti efektyvių būdų skatinti vaiko globą šeimoje ir šeimynoje, svarstyti vaiko globos išmokos didinimo, atlyginio globėjams klausimus bei kurti paslaugų vaikus globojančioms šeimoms infrastruktūrą. Neatidėliotinai, noriu pabrėžti, vykdyti institucinę vaikų iki trejų, ketverių metų globos reformą, pertvarkant sutrikusio vystymosi kūdikių namus iš asmens sveikatos priežiūros į socialinės globos įstaigas. Kodėl aš tą noriu pabrėžti ir kodėl tai yra svarbu? Iš tikrųjų tie globos namai vadinami sutrikusio vystymosi kūdikių namais. Faktiškai vaikai apgyvendinami ten jau su tam tikra žyme, esą jie yra sutrikusio vystymosi ar sutrikusio intelekto ir, manyčiau, su tokia „rekomendacija“ tolesniame gyvenime vaikui nėra labai gerai. Spartinti neįgalių vaikų globos namų deinstitucionalizacijos procesus, siekiant, kad neįgalūs vaikai galėtų gyventi aplinkoje, artimoje šeimai. Plėtoti neįgalių vaikų socialinius integracijos procesus. 
Nepakankamai ir netolygiai išvystytas socialinių paslaugų tinklas, neužtikrinama vieninga socialinių paslaugų poreikio nustatymo, teikimo ir kokybės sistema. Nustačius vaikui laikinąją globą, rūpybą, neretai socialinis darbas su vaiko tėvais yra vykdomas formaliai, apsiribojant formaliai teikiamomis bendromis paslaugomis, neieškant realių galimybių suteikti daugiau specialių paslaugų, nesuteikiant šeimai reikiamos pagalbos, kad būtų pašalintos vaiko laikinosios globos nustatymo priežastys ir vaikas sėkmingai galėtų grįžti į šeimą. Krizių šeimoje atvejai neretai sprendžiami nevertinant pasirinktų socialinio darbo metodų ir priemonių, socialinių paslaugų rūšies. Siūlymas. Siekiant išvengti vaiko paėmimo iš šeimos ir jo patekimo į vaiko globos sistemą, plėtoti socialinių paslaugų socialinės rizikos šeimoms ir juose augantiems vaikams infrastruktūrą, prieinamumą savivaldybėse, užtikrinti bendrą socialinių paslaugų poreikio nustatymo, teikimo ir kokybės kontrolės sistemą. 
Neturtinio pobūdžio teismo sprendimų, susijusių su vaikais dėl vaiko bendravimo su skyrium gyvenančiu vienu iš tėvų, artimais giminaičiais, vaiko perdavimo asmeniui, su kuriuo nustatyta gyvenamoji vieta, vykdymo problemos. Koks būtų siūlymas? Tobulinti neturtinio pobūdžio teismo sprendimų, susijusių su vaikais, vykdymo reglamentavimą, parengti metodines rekomendacijas dėl tarpinstitucinio bendradarbiavimo, institucijų vaidmens vykdant šiuos sprendimus. 
Psichologinės pagalbos vaikui ir šeimai prieinamumo, psichologinės pagalbos profesionalumo ir kokybės vertinimo bei kvalifikuoto psichologo dalyvavimo teisminiuose procesuose užtikrinimo problemos. Reikėtų spręsti psichologinės pagalbos vaikui ir psichologo dalyvavimo teisminiuose procesuose, kuriuose dalyvauja vaikas, užtikrinimo problemą. Problema lyg ir sprendžiama, tačiau, stringant finansavimui, tai iki galo jinai ir neišsprendžiama. Vaikams nėra užtikrinama galimybė gauti reikiamą, laiku ir kokybišką ikimokyklinio ugdymo įstaigų paslaugą. Siūlymas. Ieškoti efektyvių šios problemos sprendimo būdų. Veikiančiose ikimokyklinio ugdymo įstaigose užtikrinti vaikams sveiką ir saugią aplinką. 
Vaikui ne visada garantuojama tinkama jo privataus gyvenimo apsauga. Siūlymas (galėtų būti tvirtinama nutarimo projektu) – gerinti apsaugą nuo viešosios informacijos teikėjų kišimosi į privatų vaiko ir jo šeimos gyvenimą. Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus įstaiga kartu su Žurnalistų etikos inspektoriaus tarnyba, Valstybine duomenų apsaugos inspekcija vykdo šiuos darbus.
Norėčiau galbūt pasakyti, kad koncentruotai patys aktualiausi dalykai yra išdėstyti jūsų turimame Lietuvos Respublikos Seimo nutarime „Dėl vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus 2012 m. veiklos ataskaitos“ ir ten yra nemažai pasiūlymų Lietuvos Respublikos Vyriausybei, jie iš tikrųjų yra labai aktualūs siekiant užtikrinti vaiko teises mūsų valstybėje.
PIRMININKAS. Labai ačiū. Labai puiku, spėjote per 12 min. Seimo narių klausimai jums. Priminsiu, klausti – 1 min., atsakyti – 2 min. Pirmasis klausia ponas A. Dumbrava. Ruošiasi klausti E. Jonyla. Prašau, pone Algimantai.
A. DUMBRAVA (TTF). Dėkoju. Gerbiamoji kontroliere, norėčiau tokį klausimą užduoti. Ką jūs manote, kai dabar tiek daug tėvų yra išvažiavę į užsienį, daug vaikų yra likę be tėvų priežiūros, per 2 tūkst. vaikų, kaip rodo oficiali, o gal ir neoficiali, statistika, bet be tėvų priežiūros, likę pas artimuosius. Ką jūs manote? Ar turėtų būti kokia nors išeitis iš tos padėties, ar tai normali situacija ir ką galbūt manoma daryti šiuo klausimu? Ačiū.
A. BURNEIKIENĖ. Iš tikrųjų, jeigu tėvai pasirūpinę tuo, su kuo vaikas yra, ir užtikrina vaiko mokymosi, sveikatos priežiūros, sakykim, toje artimoje aplinkoje garantijas, tiems tėvams tikrai negalėtume varžyti teisių laisvai judėti ir uždirbti šeimos gerovei geresnius pinigus, nei jie gali gauti konkrečioje valstybėje, tai yra mūsų valstybėje. Tačiau susiduriame su ta problema, kad išvykę tėvai labai dažnai nedeklaruoja savo gyvenamosios vietos, kur jie yra užsienio valstybėje, ir faktiškai juos surasti, jeigu kyla klausimų dėl vaiko priežiūros ar nepriežiūros, dėl vaiko ligos, jeigu tinkamai neįforminti dokumentai, kas įpareigotas tuo rūpintis, be jokios abejonės, yra problema. 
Kitas dalykas. Aš norėčiau pasakyti galbūt asmeniškai, iš savo pozicijos. Jeigu mes kalbame apie tam tikrą individualų psichologinį ryšį, jeigu mes kalbame apie skyrium gyvenančių tėvų problemas bendrauti su vaiku, tai lygiai ta pati problema yra tada, kai tėvai gyvena skyrium nuo vaiko išvykę į tam tikras valstybes dirbti ar gyventi ir ten yra ilgą laiką, manyčiau, psichologinio ryšio nepadidina ir geresnių šeimos santykių nesukuria. 
PIRMININKAS. Dėkojame už išsamų atsakymą. Klausia ponas E. Jonyla. Ruošiasi K. Miškinienė. (Balsai salėje) Nėra pono E. Jonylos. Ponia Kristina, prašau. Kitas – M. Zasčiurinskas. 
K. MIŠKINIENĖ (LSDPF). Gerbiamoji kontroliere, dideli visuomenės lūkesčiai buvo susiję su įsteigtais, pertvarkytais socializacijos centrais. Kaip jūs galėtumėte vertinti jų veiklą? Ačiū.
A. BURNEIKIENĖ. Iš tikrųjų socializacijos centrai yra tam tikra mūsų valstybės problema. Norėčiau pasakyti, kad tai vadinamoji vaiko vidutinės priežiūros priemonė. Vaikai į tas įstaigas patenka pagal savivaldybių administracijos priimtus sprendimus su teismo leidimu arba pagal Baudžiamąjį kodeksą priimtus sprendimus siunčiami į šiuos socializacijos centrus. Tokių centrų yra šeši. Aš nemanyčiau, kad tai yra pati geriausia auklėjimo priemonė vaikams būti tuose socializacijos centruose. Juolab kad iš tiesų ir priežiūros, auklėjimo metodai yra ganėtinai pasenę, gyvuojantys, nežinau, nuo kurių metų. Pačios gyvenimo sąlygos taip pat yra blogos. Aš nenoriu to pavadinti, grįždama nežinia kiek metų atgal, kolonijomis, arba dar blogiau – kažkokiom įkalinimo įstaigom, galbūt vaikai ten laisviau gali judėti. Bet turėti savo asmeninius daiktus, laisvai įeiti tam tikru metu į savo kambarius, kurie yra rakinami, jie kartais neturi galimybės. Ir manyčiau, kad socializacijos centrai savo deklaruojamos funkcijos neatlieka. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas M. Zasčiurinskas. Ruošiasi V. M. Čigriejienė. Prašom. 
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamoji kontroliere, praėjusioje kadencijoje buvo sprendžiami atskiri vaikų globos klausimai, pavyzdžiui, šeimynų klausimas. Kadencijos pabaigoje buvo sudaryta darbo grupė, kurios pagrindinis tikslas buvo nuspręsti, kaip likviduoti valstybinius globos namus. Kaip žinome, vaikai globos įstaigose yra ne todėl, kad yra tokie namai, o todėl, kad yra riboti finansiniai pajėgumai, taip pat nėra kur tų vaikų dėti. Ir dar. Reikalavimai valstybiniams globos namams ir privatiems, pavyzdžiui, šeimynoms, skiriasi, jie yra nevienodi. Taigi mano klausimas toks: kaip jūs galvojate, ar teisinga tokia praktika, kad neapsisprendus dėl globos visumos yra sprendžiami atskiri siauri segmentiniai klausimai? Jūsų nuomone, ar ne laikas jau parengti vaiko globos strategiją ir po to spręsti atskirus klausimus? Ačiū. 
A. BURNEIKIENĖ. Iš tikrųjų, gerbiamasis Seimo nary, galėčiau atsakyti vienu žodžiu – laikas. Tikrai laikas spręsti tą problemą, vaiko globos problemą, kompleksiškai ir, kaip jūs sakėte, sisteminiu požiūriu. Nes visos reformos, kurios vyksta, kaip jūs sakote, dalimis ar tokiais epizodais, ar šuoliukais, jos tikimosi efekto ir nesulaukia. Ko gero, iš tikrųjų geriau pastrateguoti, kaip tai turėtų būti, ir įgyvendinti tą visą reformą, paliečiant visas sritis, kaip minėjau, kompleksiškai. Mes galime, vėlgi jūsų žodžiais, epizodiškai kalbėti apie nepriežiūrą, apie nevisiškai geras buities sąlygas, apie tai, kad tie globos namai perpildyti, apie tai, kad neįgalūs vaikai irgi turi blogas sąlygas tuose namuose, kad tie neįgalūs vaikai gyvena su suaugusiaisiais, kaip štai Ventos pavyzdys. Be jokios abejonės, mes negalime imti vien tik Ventos pavyzdžio ar dar kažkokio pavyzdžio, ten, kur atsitinka kažkoks ekscesas, ir pradėti tą gaisrą gesinti. Iš tikrųjų aš pritariu jūsų nuomonei, kad tai reikia daryti labai sistemiškai, ir, kaip sakoma, nors žingsnis po žingsnio, bet ta linkme reformuoti visą sistemą, atitinkamai visas grandis. 
PIRMININKAS. Labai ačiū. Kai kurie Seimo nariai labai nerimauja, kad nespės paklausti ir išgirsti atsakymo. Klausia ponia V. M. Čigriejienė. Kitas ruošiasi R. J. Dagys. 
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Gerbiamoji pranešėja, paklausė prieš mane esantis kolega mano klausimus apie globos namus, socializacijos centrus. Tačiau aš noriu jūsų paklausti: sakykite, kaip yra su psichologine pagalba vaikams? Kodėl šitas klausimas vis stringa? Ar nėra glaudaus ryšio su Švietimo ir mokslo ministerija, Sveikatos ministerija, Vidaus reikalų ministerija? Koks čia reikalas? Vis dejuojame dėl pinigų. Ne pinigais iš esmės mes galime spręsti, bet žmogiškumu. Ar jums neatrodo? 
A. BURNEIKIENĖ. Aš manau, kad ne paskutinis faktorius, kaip jūs paminėjote, yra žmogiškumas. Manyčiau, kad tos sąveikos ir bendradarbiavimo, sakyčiau, netgi neformalizuoto kažkokio… Dažnai tas bendradarbiavimas pereina į grynai tokius labai formalius rėmus – raštu paklausti, raštu atsakyti, o problema nesprendžiama. Be jokios abejonės, to bendradarbiavimo labai labai trūksta. 
Psichologinė pagalba. Aš šiek tiek epizodiškai paminėjau, bet ataskaitoje yra išsamiai išdėstyta, kad psichologinė pagalba būtina ne tik vaikams, kurie atsidūrė socializacijos centruose, kurie atsidūrė globos namuose, bet ta psichologinė pagalba būtina ir šeimoms, kad būtų dirbama su šeimomis pozityvios tėvystės link, kad šeima norėtų visų pirma, o paskui gebėtų tą vaiką pasiimti iš valstybės ar savivaldybių globos. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas R. J. Dagys. Ir dar paskutinė klaus ponia A. Stancikienė. Prašom, ponas Rimantai. 
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Aišku, šita jūsų ataskaita skiriasi nuo prieš tai buvusios, man atrodo, gerąja linkme, kai akcentuojate daugiau psichologinės pagalbos įtraukimą šeimai, konsultavimo klausimus, ne vien tik represines priemones, – tai buvo aiškiai matyti ankstesnėse ataskaitose. Aš norėjau paklausti. Jūsų tarnyba aktyviai bendradarbiauja su Vaiko teisių apsaugos tarnyba, vadinamaisiais VTAT’ais. Ar tikrai šitos tarnybos visuose regionuose yra pakankamos kvalifikacijos, kad galėtų atlikti konsultacines funkcijas, ne vien tik administracinius sprendimus? 
A. BURNEIKIENĖ. Ačiū, gerbiamasis Seimo nary. Vėl klausimas labai panašus, į kurį galėčiau atsakyti vienu žodžiu, – ne. Aišku, tos pagalbos neužtenka. Be jokios abejonės, ypatingai svarbu, kaip minėjau, ir tas žmogiškasis faktorius. Tas problemas reikėtų bandyti spręsti kompleksiškai, neapsiribojant vien teisės aktų keitimu ar panašiai, juolab, kaip jūs paminėjote, nededant pagrindinio akcento sankcijų linkme. Nors esu teisininkė, bet nesu sankcijų šalininkė, nes tikrai netikiu, kad didžiulės bausmės būtinai turi atgrasantį efektą ar duoda kažkokią pozityvią naudą, kad tie procesai pajudėtų teigiama linkme. Manyčiau, kaip jūs pasakėte, čia būtina ir kvalifikacija, ir mokymai, ir panašiai. Ir VTAT’ų darbuotojams kvalifikacijos, be jokios abejonės, smarkiai smarkiai trūksta. Tai yra objektyvu. Tų kvalifikuotų darbuotojų jie neturi iš kur gauti, taip pasakykime, nes neturi ką jiems pasiūlyti už dirbamą darbą. Patys VTAT’ų darbuotojai net socialiai nėra pakankamai apsaugoti. Jūs girdėjote atvejį, kada buvo VTAT’ų darbuotojos sumuštos, ir socialinių garantijų jokių. 
PIRMININKAS. Ačiū. 
A. BURNEIKIENĖ. Taigi, reikėtų visą sistemą žiūrėti.
PIRMININKAS. Ačiū. Nors mūsų klausimų laikas baigėsi, tačiau dar klausia ponia A. Stancikienė. Prašom. 
A. STANCIKIENĖ (DKF). Gerbiamoji kontroliere, norėjau jūsų paklausti, ar esate susipažinusi su neseniai Seime įregistruotais ir pateikimo stadiją perėjusiais Vaiko teisių apsaugos įstatymo kai kurių straipsnių pakeitimais, kurie daugiau susiję su juvenalinės justicijos įgyvendinimu? Kaip jūs vertinate tuos įstatymus, ypač tuo aspektu, kai… Skaitydama jūsų ataskaitą atkreipiau dėmesį, kad neįgyvendiname užsibrėžtų tikslų, susijusių su skaičiumi ir procentu vaikų, kurie negyvena šeimose, ir niekaip mums nepavyksta sumažinti to skaičiaus. Tai vis dėlto ar yra kokių nors skaičiavimų, kiek tų vaikų, gyvenančių ne šeimose, padaugėtų priėmus šiuos įstatymus? Kiek reikėtų papildomai globos įstaigų? Kaip tada būtų su mūsų rodikliais? Apskritai kaip jūs vertintumėte tuos įstatymus būtent tuo aspektu, ne tuo, kad smurtas prieš vaiką yra naudojamas? Bet kai vaikai gyvens ne šeimoje, ar tai nebus dar didesnis psichologinis smurtas tiems vaikams? 
A. BURNEIKIENĖ. Aš visų pirma norėčiau pabrėžti, kad jūsų klausimas susideda iš klausimo dėl dviejų įstatymo projektų, kurie yra visiškai atskiri ir visiškai nesusiję vienas su kitu. Jeigu kalbame apie bausmių taikymo negalimumą šeimoje, tai yra vienas dalykas. Aš iš tiesų būčiau turbūt pirma šalininkė tokio įstatymo, nes ir pati užaugau, nežinau, ar blogai, ar gerai, bet nelupta, ir stengiuosi tai daryti savo vaikams. Iš tikrųjų manyčiau, kad bausmės, kurias taiko vaikams šeimoje, yra tokia priemonė, kuri parodo tėvų kantrybės stoką, galbūt žinių stoką ir panašiai, o dažniausiai – kantrybės stoką kokiu nors kitokiu būdu padirbti su vaikais. Manyčiau, kad tokie bausmių atvejai kaip smurto proveržiai tikrai atsiliepia dideliu šleifu ir tokiomis pasekmėmis ateityje. Ką tik buvau konferencijoje dėl prostitucijos problemų. Mūsų užsienio prelegentai mini, kad būtent smurtas yra vienas iš tokių akstinų, kurie po to sukelia kitas neigiamas socialines problemas. 
PIRMININKAS. Ačiū, ponia Burneikiene. 
A. BURNEIKIENĖ. Jeigu kalbame apie globą, antrą įstatymą, tai aš norėčiau, kad…
PIRMININKAS. Gal jau laikas baigėsi, individualiai, jeigu bus galima. Atsiprašau, mes viršijome laiką. Dėkojame poniai A. Burneikienei, šiandien pristačiusiai pirmą savo ataskaitą. Galite truputį pailsėti. 

15.30 val.
Seimo nutarimo „Dėl Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus 2012 metų veiklos ataskaitos“ projektas Nr. XIIP-550 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

Mes priėjome prie 2-1b klausimo – Seimo nutarimo „Dėl Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus 2012 metų veiklos ataskaitos“ projekto Nr. XIIP-550. Pranešėjas – L. Talmontas. Pateikimas ir toliau panagrinėsime. Ponas L. Talmontas. 
L. TALMONT (LLRAF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamieji kolegos, Žmogaus teisių komitetas apsvarstė Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus 2012 metų ataskaitą. Komiteto sprendimas ir pasiūlymai: pirma, pritarti Vaiko teisių kontrolieriaus 2012 m. veiklos ataskaitai; antra, teikti Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus 2012 metų veiklos ataskaitos“ projektą. Balsavimo rezultatai: bendru sutarimu. Aš jums neskaitysiu viso nutarimo, kiekvienas gali pažiūrėti, nes ten daug prirašyta. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų nori paklausti 6 Seimo nariai. Pirmas klausia ponas A. Dumbrava. Ruošiasi ponia K. Miškinienė. Prašom, pone Algimantai. Nenori, atsisako. Ačiū. Ponia Kristina. (Balsai salėje) Atsisako ponia Kristina. P. Gražulis. Atsisako. Ponas M. Zasčiurinskas. Atsisako. Ir V. Kamblevičius. Ačiū už labai tiksliai pateiktus atsakymus. (Juokas salėje) 
Taigi balsavimas dėl 2-1a, 2-1b klausimų po pateikimo. Balsuojame. Vyksta balsavimas. Kas už, tas už, kas prieš, tas prieš, neturintys nuomonės susilaiko.
Ačiū. Už – 88, prieš – 2, susilaikė 6. Pritarta po pateikimo. 
Yra pasiūlymas dėl ypatingos skubos. Svarstymo stadija. Ar būtų prieštaraujančių? Gal bendru sutarimu? Bendru sutarimu po svarstymo yra pritarta. 
Tada yra priėmimo prašymas, siūlymas priėmimo. Taigi pastraipsniui. 
Dėl 1 straipsnio nebūtų prieštaraujančių? Bendru sutarimu pritarta. Dėl 2 straipsnio? Pritarta. Dėl 3 straipsnio prieštaraujančių nėra? Pritarta. Dėl 4 straipsnio pritarta. Dėl projekto sakančių nuomones už, prieš nėra, taigi balsuojame. Kas už, kas prieš, kas susilaiko?

Šio nutarimo priėmimas

Ačiū. Užsiregistravo 96. Balsavo 95: už – 88, prieš – 1, susilaikė 6. Taigi priimta. (Gongas)

15.34 val.
Lygių galimybių kontrolieriaus 2012 metų veiklos ataskaita

2-2a klausimas – Lygių galimybių kontrolieriaus 2012 metų veiklos ataskaita. Pranešėja – ponia A. Burneikienė, lygių galimybių kontrolierė. Irgi laikas. Prašom, ponia Aušrine, iki 10 min. 
A. BURNEIKIENĖ. Gerbiamieji Seimo nariai, šią ataskaitą pristatau vadovaudamasi Lygių galimybių įstatymo 27 straipsniu, kuriame rašoma, kad kontrolierius pateikia Seimui praėjusių kalendorinių metų Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos ataskaitą, apimančią padėties apžvalgą, išvadas ir rekomendacijas. 
Norėčiau trumpai situacijos apžvalgą. Lygios galimybės. Ir tarptautiniuose žmogaus ir piliečio teisių dokumentuose, ir Lietuvos Respublikos įstatymuose įtvirtintas žmogaus teisių įgyvendinimas be diskriminacijos lyties, amžiaus, lytinės orientacijos, negalios, rasės ar etninės priklausomybės, religijos, įsitikinimų, socialinės padėties, kilmės, kalbos ir kitais Lietuvos Respublikos tarptautinėse sutartyse ar įstatymuose numatytais pagrindais. Lygybės principas grindžiamas lygiomis teisėmis, atsakomybe, galimybėmis visose gyvenimo srityse. 
Kalbant apie diskriminaciją pažymėtina, jog 2012 m. Lietuvos žmonės daugiausia skundėsi dėl diskriminacijos dėl lyties, socialinės padėties ir amžiaus. Lygių galimybių kontrolieriaus tarnyba išnagrinėjo 203 rašytinius diskriminacijos atvejus. Buvo pateikti 189 skundai ir atlikta 14 tyrimų savo iniciatyva. 2012 m. daugiausia skundų gauta dėl diskriminacijos dėl lyties, kaip minėjau, 63, t. y. 31,5 %, dėl socialinės padėties – 30 skundų, t. y. 15 %. 
Kodėl noriu paminėti socialinę padėtį? Todėl, kad vis dar jaučiamos finansinės ekonominės krizės, sakykime, kad ir atoslūgio, tačiau pasekmės akivaizdžiai matomos. Ir šiandien vėl kalbėjau per interviu dėl žmonių diskriminacijos darbo rinkoje dėl amžiaus. Iš tikrųjų išlieka labai didelė problema, nors krizė kaip ir praėjo. 
Taip pat tris penktadalius skundų sudarė galimi pažeidimai kitose srityse. Ketvirtoje vietoje gauti skundai dėl negalios, penktoje – dėl tautybės, dėl kalbos, dėl religijos, dėl etninės priklausomybės, dėl seksualinės orientacijos – 1 %, dėl įsitikinimų ir pažiūrų – 1. 
2012 m. padaugėjo skundų dėl lyties ir socialinės padėties, negalios, religijos ir įsitikinimų, o sumažėjo dėl amžiaus, tautybės, kalbos ir seksualinės orientacijos. Vyrai 2012 m. vėl aktyviau gynė savo teises (aš turiu omenyje visus diskriminacijos pagrindus). Dėl visų diskriminacijos pagrindų jie pateikė 51 % skundų, moterys – 49 %. 
Norėčiau tik tokią pastabą padaryti, kad Seimo nariai, matyt, mato pagal ataskaitos turinį. Jeigu mes žiūrime į pagrindą „diskriminacija dėl lyties“, ten moterų nusiskundimų šiek tiek daugiau negu vyrų. 
2012 m. išliko ir sustiprėjo nepageidaujama tendencija, jog dėl diskriminacijos daugiausia skundžiasi didmiesčių gyventojai: vilniečiai pateikia 68 % skundų, kauniečiai – 16 %. Iš viso Vilnius ir Kaunas sudarė 84 % visų gautų skundų. Taigi tas regioninis nutolimas nuo centro jaučiamas. Mes seniai ataskaitose minėdavome, kad būtų tikrai puiku savivaldybėse turėti nors ne padalinį, nors žmogų, kuris galėtų konsultuoti vietos gyventojus lygių galimybių klausimais ir padėtų suformuluoti savo nusiskundimą, galų gale kuris galėtų konsultuotis su mūsų tarnybos specialistais dėl tam tikros situacijos, kuri, tikėtina, yra diskriminacinė. Tačiau kol kas neatsiranda galimybių tokius etatus įsteigti ar bent etatus kaip nors perskirstyti savivaldybėse ir išspręsti šią problemą. 
Daugiausia skundų dėl galimų pažeidimų buvo pateikta darbo santykių srityje – 78 %. Iš tikrųjų darbo santykių srityje visos diskriminacijos formos atsiliepia. Ir vėl aš grįžtu prie tos finansinės ekonominės krizės. Tai yra tos krizės rezultatas, be jokios abejonės, kai vienu metu stojo tam tikros ūkio šakos – statyba, rekonstrukcijos, chemijos pramonė, finansai, iš dalies kreditas, draudimo sistemos. Tai yra sritys, kurios buvo „okupuotos“, jeigu taip galima pasakyti, vyrų ir iš tikrųjų labai labai daug bedarbių liko gatvėje. Iš kitos pusės, tuo metu labai buvo juntama moterų diskriminacija dėl jų amžiaus, t. y. šiek tiek vyresnio amžiaus moterų ir visiškai jaunų, kurios gali tapti motinomis ir darbdaviams yra „pavojingos“ tuo, kad jos gali susilaukti vaikų ir išeiti vaiko priežiūros atostogų. Kažkodėl vyrai tiek daug tų baimių darbdaviui nesukelia.
 Žmogaus teisių specialistai teigia, kad socialinė atskirtis ir diskriminacija yra didžiausias iššūkis, kurį teks įveikti mūsų valstybei per artimiausius dešimtmečius. Yra ryšys tarp didelių emigracijos mastų, investicijų stokos ir žmogaus teisių situacijos blogėjimo. Anot specialistų, vietoje rūpinimosi žmogaus teisėmis įsivyravo prastai slepiamas ar net išdidžiai demonstruojamas priešiškumas žmogaus teisėms. Vertinant praėjusius metus teigtina, jog krizės padariniai Lietuvoje dar neabejotinai jaučiami, nes žmonės ir toliau jaučiasi nesaugūs ir aiškina biją pateikti skundą dėl diskriminacijos ir taip užsitraukti darbdavio ar bendradarbių nemalonę. 
2012 m. padaugėjo diskriminuojančių darbo skelbimų internete. Darbdaviai vėl skelbia, kad ieško darbuotojo, kuriam yra 18 metų arba ne daugiau kaip 25 metai, į vairuotojų, vadybininkų, administratorių, apsaugos darbuotojų pareigas.
Vykdydama savo kasdienines funkcijas, Lygių galimybių kontrolieriaus tarnyba siekia efektyviai įgyvendinti Europos Sąjungos teisės nuostatas, tobulinti teisės aktus, draudžiančius diskriminaciją dėl lyties, amžiaus, negalios, religijos ir įsitikinimų, rasės, etninės priklausomybės, seksualinės orientacijos. Siekiama, kad lygių galimybių principas būtų integruojamas į visas valstybės ir savivaldybių programas bei visus valdymo lygmenis, atkreipiamas dėmesys į opiausias šiandienos problemas, visuomenei pateikiama tik objektyvi informacija ir skiriamas didelis dėmesys lygių galimybių tematikai.
Atkreipdama jūsų dėmesį, norėčiau pabrėžti, kad, skirtingai nuo kitų kontrolierių institucijų, Lygių galimybių kontrolieriaus tarnyba neorientuota vien tik į skundų dėl galimos diskriminacijos tyrimą. Mes atliekame didelį švietimo, aiškinamąjį darbą, užsiimame ir leidyba, ir tyrimų atlikimu. Kol kas tiems reikalams biudžeto lėšų neprašėme, nes jų nėra, sėkmingai stengiamės pasinaudoti Europos Komisijos teikiamais projektais, bandome konkuruoti, ir jeigu pavyksta, o dažnai pavyksta, yra naudos mūsų valstybės gyventojams kažkiek daugiau sužinoti apie diskriminaciją, apie savo teises, apie galimybę kreiptis į mūsų tarnybą ir apginti save. 
Dabar ne dėl konkrečių diskriminacijos bylų, o apie tai, kokius tyrimus tarnyba atliko 2012 m. Visų pirma edukacinė veikla, kuri buvo vykdyta. Tai yra ir informacinės kampanijos, tai yra viešos paskaitos, konferencijos, susitikimai, diskusijos, lygybės dienos, TV ir radijo laidos, leidiniai, mokymai valstybės tarnautojams, pedagogams, tyrimai „Romų vaikai švietimo sistemoje: Vilniaus ir Ukmergės savivaldybių atvejai“, „Iššūkiai religinei įvairovei Lietuvoje: religinių mažumų perspektyva“, „Neįgaliųjų situacija darbo rinkoje: aplinkos pritaikymas neįgaliųjų poreikiams“. Iš tikrųjų leidinys, mano galva, vykęs. Parengėme galimų diskriminacijos apraiškų ir visuomenės tolerancijos dėl įvairių socialinių grupių įvertinimą, rekomendacijas dėl seksualinio priekabiavimo ir priekabiavimo dėl lyties bei nurodymo diskriminuoti prevencijos, pateikėme laikinųjų specialiųjų priemonių taikymo rekomendacijas.
Apibendrinimai ir išvados. Jų iš tikrųjų yra nemažai, ko gero, ataskaitas jūs turite kompiuteryje. Išvadų yra 19, pasiūlymų turime irgi nemažai, jų yra dar daugiau – 20. Norėčiau akcentuoti, jog patys pagrindiniai iš pasiūlymų yra įtraukti į projektą, kurį jūs svarstysite – „Dėl lygių galimybių kontrolieriaus 2012 m. ataskaitos“, ten pagrindiniai. Norėčiau akcentuoti dar tokį svarbų dalyką – įstatymo papildymą tam tikrais naujais diskriminacijos pagrindais (mūsų klausė ir Vyriausybė, t. y. dėl šeiminės padėties). Ir dar norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad, įsigaliojus Neįgaliųjų apsaugos konvencijai, daug darbo darome šioje srityje. Pasiūlymai taip pat apima šią sritį, mes kalbame apie tai, kad į Lygių galimybių įstatymą būtų įrašyta sąvoka „asocijuotos diskriminacijos“, t. y. tokia diskriminacijos forma, kai asmuo diskriminuojamas netiesiogiai. Tarkime, asmuo tiesiogiai nėra neįgalus, bet neįgalus yra jo tėvas, motina arba vaikas ir dėl šių priežasčių, dėl tokių sąlygų darbuotojas tam tikrą laiką nebūna darbe arba yra susaistytas tam tikrų šeiminių įsipareigojimų, ir darbdavys dėl to jį diskriminuoja ir dažnai netgi atleidžia iš darbo, o mūsų teismai nenori pripažinti, jog tai buvo diskriminacija. Europos Teisingumo Teismas yra pasisakęs, jog tokia asocijuotos diskriminacijos forma yra, ir tai yra diskriminacija. Ir norėčiau pasakyti paskutinį dalyką dėl neįgaliųjų. Labai svarbus yra asistentas, darbo asistentas darbo vietoje, jis galėtų pagelbėti neįgaliajam integruotis į darbo rinką daug lengviau.
Kitus pasiūlymus jūs matote. Ačiū už sugaištą laiką, aš jau kalbėjau už du šiandieną, tai turbūt jums jau atsibodau. Atleiskite, jeigu ką. 
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų nori paklausti 5 Seimo nariai. Klausia ponia M. A. Pavilionienė. Ruošiasi ponas P. Gražulis. Prašom, ponia Aušrine.
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Gerbiamoji kontroliere, dėkoju jums už tokią puikią ir išsamią ataskaitą, jau už antrą ataskaitą. Norėčiau jūsų paklausti. Lygių galimybių kontrolieriaus tarnyba siekia įgyvendinti Europos Sąjungos teisės aktus, kurie naikina visapusišką žmogaus diskriminaciją. Kaip jūs manote, ar Seimas efektyviai įgyvendina žmogaus teises ginančius įstatymus, ar atvirkščiai, dar vis pasitaiko parlamento narių, kurie siūlo pataisas, kurios pažeidžia žmogaus teises? Ačiū.
A. BURNEIKIENĖ. Šiandien jau trečias Seimo narys paklausia klausimą, kuris suponuoja atsakymą vienu žodžiu: taip, pasitaiko. Iš tikrųjų pasitaiko politikų, kurie išsako savo nuomonę, kuri akivaizdžiai prieštarauja. Aš, turėdama omeny politikus, nebūtinai sakau, jog tai yra Seimo nariai. Tai yra ir savivaldybių tarybų nariai, ir panašiai. Jeigu imame politiką, ji prasideda nuo apatinės grandies ir ten formuojasi. Mūsų žmonės ten daugiausia galbūt supranta ir mato, ir girdi. 
Manęs ir šiandien paklausė dėl tam tikrų socialinių išmokų mažas pajamas gaunantiems žmonėms, kad rengiamas projektas, jog tos išmokos palaipsniui mažės ir mažės. Žiniasklaidos atstovas klausė, o kaip jūs tai traktuotumėte? Na, iš tiesų ir žmonės, ir žiniasklaida, ir mes pastebime, bet galbūt tas konkrečias išvadas, kaip jūs paminėjote, dėl teisės aktų, mes duodame, kai yra konkretus klausimas įvertinti, tada mes pateikiame savo kategorišką, nuoseklią nuomonę apie vieną ar kitą teisės aktą kalbėdami apie lygias galimybes. Daryti visos teisinės bazės monitoringą mes tiesiog neturime fizinių resursų, nes tarnyba susideda iš 12 žmonių, įskaitant finansininką ir mane. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas P. Gražulis. Ruošiasi ponia V. M. Čigriejienė. Prašau. 
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamoji pranešėja, Lygių galimybių tarnyba valstybei nemažai kainuoja, daug įvairiausių ekskursijų po užsienį. Ar tai nėra koks nors Europos Sąjungos pramanas, perteklinis dalykas? Ar nereikėtų naikinti šitą tarnybą? Nes, žiūrėkite, kiek yra jaunų šeimų, negaunančių darbo, išvažiuojančių iš Lietuvos. Gal tikrai reikėtų tuos pinigus skirti kitoms problemoms spręsti, o ne išlaikyti kokiai nors institucijai, kuri faktiškai užsiima niekais?
A. BURNEIKIENĖ. Gerbiamasis parlamentare, mes šiandien šnekėjome ir su vienu prokuratūros atstovu. Ten kitados buvo panaikintas neblogas skyrius, kuris dirbo su vadinamaisiais neapykantos nusikaltimais. Dabar tokių neapykantos nusikaltimų į teismą patenka daug mažiau tik todėl, kad neliko to skyriaus. Jeigu aš surinkčiau visas padėkas iš žmonių, pavienių asmenų, net ne žmonių grupių, kurie sako – ačiū, kad jūs esate, arba kreipiasi į mus ir sako: žinau, kad ne tuo adresu, reikėtų kreiptis kitur, bet aš manau, jūs žinosite, ką su tuo daryti, tai, pone Gražuli, žinote, būna tiesiog malonu. 
Aišku, gauname įvairių didelių ar mažesnių priekaištų, tačiau ar jūs sumažinsite skurdą Lietuvoje panaikinę tokią nedidelę tarnybą, kuri yra tam tikras garantas žmonėms? Todėl aš ir sakau, kad apsimoka turėti Lygių galimybių tarnybą. Taip, dėl diskriminacijos galima kreiptis į teismą, bet į lygių galimybių kontrolierių kreiptis patogiau dėl trijų priežasčių. Visų pirma yra paprasčiau, nes nereikia jokios ieškinio formos ir t. t., tai yra kaip laiškas bobutei į kaimą, kaip aš sakau. Antras dalykas, tai yra visiškai nemokama, absoliučiai nemokama. Į teismą paduodamas jūs mokate žyminį mokestį ir jūs turite rezultatą greičiausiu keliu, tai yra daugiausia per du mėnesius. Nežinau, kiek teisme užtruktų tie bylinėjimaisi, jūs pats įsivaizduojate.
PIRMININKAS. Ačiū. V. M. Čigriejienė. Ruošiasi ponia V. V. Margevičienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū posėdžio pirmininkui. Gerbiamoji pranešėja, mane domina neįgalūs vaikai ir suaugę. Kodėl jie yra diskriminuojami, ypač norint patekti į kultūros ir švietimo įstaigas, net ir į naujai renovuotas, arba pandusai padaromi tokie, kad ten tik sveiko proto žmogus gali įvažiuoti jais, panaudoti pinigai, ir viskas? Ar pagerės, jūsų nuomone, padėtis Lietuvoje, kad galėtų šitie mano minimi asmenys patekti į kultūros, švietimo įstaigas, nes tai yra labai svarbu?
A. BURNEIKIENĖ. Gerbiamoji parlamentare, aš asmeniškai tikrai nepamiršiu ir rytoj galbūt įdėsiu jums į dėžutę tą leidinį, kurį paminėjau, jį išleidome dėl aplinkos pritaikymo neįgaliųjų poreikiams. Tai yra viskas – ir švietimo, ir mokslo institucijos, ir kultūros institucijos, ir, tarp kitko, sveikatos apsaugos. Yra nuotrauka, kaip patekti į vieną iš sveikatos apsaugos įstaigų, patikėkite, aš, neturėdama judėjimo negalios, iš tiesų sunkiai ten sugebėčiau patekti. Aš manyčiau, tikrai susiduriame su tokia problema mūsų valstybėje, kad kol žmogus nepatiria tam tikros bėdos, tol kitų skausmo nemato. Aš suprantu, kad daugelis švietimo įstaigų, universitetas ir kitos, turi tam tikrą reglamentavimą dėl kultūros paveldo ir panašiai, kur negalima daryti tam tikrų rekonstrukcijų. Iš esmės dabar yra tokios technologijos, kurios leidžia ir tokiuose pastatuose sudaryti atitinkamas sąlygas. 
Tačiau vėlgi jūsų klausimas suponuoja aplinką, tai yra daugiau akcentuoja judėjimo negalią turinčių asmenų problemas. O tų asmenų su negalia, tiek vaikučių, tiek vyresnio amžiaus, yra labai daug rūšių, tai yra ir negirdintys, ir nematantys asmenys, ir turintys psichikos sutrikimų. Sakau, ne proto negalios, o psichikos sutrikimų. Vienu žodžiu, tų negalių yra daug. Jūs paminėjote švietimo sistemą, bet mes kalbame ne tik apie patekimą, bet ir galimybę gauti informaciją kultūros ir švietimo institucijose. Tai asmenims, turintiems ne tik judėjimo negalią, bet ir kitas negalias, yra didžiulė problema.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia V. V. Margevičienė. Paskutinis ruošiasi A. Vidžiūnas.
V. V. MARGEVIČIENĖ (TS-LKDF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Labai ačiū, gerbiamoji kontroliere, už jūsų išsamią ataskaitą. Jūs savo ataskaitoje paminėjote, kad daugiausia problemų yra dėl darbo santykių ir dėl to, kad tiems žmonėms, kurie turi vienokią ar kitokią negalią, neturime darbo asistentų, ypač kai kalbame apie kurčius žmones arba turinčius regos negalią. Aš noriu jūsų paklausti. Ar jūs dėl savo ataskaitos ar po ataskaitos pateikimo diskutavote su Savivaldybių asociacija? Nes mes prieš porą metų kalbėjome, kad galbūt būtų tikslinga kiekvienoje savivaldybėje turėti nors po vieną žmogų, kuris žiūrėtų darbo santykių aspektu ir įstaigas, ir įmones, esančias savivaldybės teritorijoje ar pavaldžias savivaldybei. Ar teko apie tai diskutuoti? Dėkui.
A. BURNEIKIENĖ. Iš tikrųjų Neįgalių žmonių apsaugos konvencija numato visas kompleksines priemones. Negali būti viena kontrolieriaus institucija atsakinga už visų priemonių įgyvendinimą, nes tai yra ir sveikatos apsauga, ir švietimas, ir, kaip jūs minėjote, daug kitų dalykų. Jūs akcentavote asistentą ir klausėte, ką mes turime omeny. Aš pateiksiu labai konkretų neseniai nagrinėtos bylos pavyzdį.
„Lietuvos pašte“ dirbo neįgali moteris, gana jauna, bet turinti judėjimo negalią. Ji dirbo prie kompiuterio. Bėda ta, kad ji negalėjo tam tikrų siuntų atsinešti į darbo vietą, jai reikėjo pagalbos. Kiti darbuotojai tam tikrą laiką kentėjo, paskui atsisakė, girdi, be jokio priedo mes jai nenešiosime. Vadinasi, egzistuoja tokie žmonės kaip asistentai, kurie… Čia diskusijos klausimas ir politinio sprendimo klausimas, ar jie finansuojami valstybės, ar darbdaviui kiek nors kompensuojama už tokio asistento, kuris tam neįgaliam padėtų daryti tam tikrą darbą, kurio jis nepajėgia atlikti, kaip sakiau, pakelti, atnešti ir pan., buvimą. Specifinį, kvalifikuotą darbą atlieka pats neįgalusis, nes jis tą sugeba, tiesiog tam tikro dalyko jis negali padaryti. 
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Ponas A. Vidžiūnas.
A. VIDŽIŪNAS (TS-LKDF). Gerbiamoji kontroliere, aš kalbėsiu apie dvi buitines situacijas (prašom atleisti), dėl kurių man, kaip vyrui, būna nelabai jauku. Pirmoji situacija yra moterų darbas visokių poilsių centrų vyrų rūbinėse ir vyrų pirtyse. Jos privalo tai dirbti ir man, kaip vyrui, nejauku tai matyti. Klausimas, ar jūs tai matote? 
Antrasis dalykas, irgi gana buitinis, tai yra moterų didžiulės besitęsiančios eilės kokiame Nacionaliniame dramos teatre prie įstaigų, kur karaliai ir karalienės vaikšto pėsti. 
Gerbiamoji kontroliere, iš tikrųjų rimta problema. Ne socialdemokratų kvotos moterų sąrašuose, o tikrasis nepatogumas moterims mūsų vyriškame pasaulyje. 
A. BURNEIKIENĖ. Kodėl aš nusišypsojau? Ne iš klausimo juokingumo, nes abi situacijas mes esame turėję savo tarnybos darbo metu. Tai visų pirma jūsų klausimas dėl pirčių, poilsio centrų, aš čia paminėčiau, baseinų. Mes konkrečiai turėjome skundą dėl baseino. Vyras skundėsi, kad jis išeina iš dušo, ir valytoja valo grindis. Aišku, ten buvo pakabintas ir tos valytojos grafikas, bet bėda ta, kad kiek baseino direktorius dėjo skelbimų, kad reikia duše valytojo vyro, per ketverius metus nė vieno vyro, pretendavusio dirbti valytojo darbą vyrų duše, neatsirado, o jį valyti vėlgi dėl higienos reikia, periodiškai reikia vien tam, kad jūs nepaslystumėte, nenugriūtumėte, neužsigautumėte, išvalyti tas balas. Yra skelbimai. Ji ten garsiai pareiškė, kad ateina valyti. Aišku, tai nepatogumas, bet situacija yra tokia.
Dėl kitų. Jūs paminėjote oro uostus ar Operos ir baleto teatrą. Iš tikro labai daugelyje vietų aš pastebėjau, kad tos vietos yra kelios, bet jos yra be tam tikrų sutartinių (taip juos pavadinkime) ženklų. Labai kviečiu į mūsų įstaigą. Pas mus tų vietų irgi yra ir jos yra iš tikrųjų be ženklų. Delegacijos pas mus yra įvairios, o dirba irgi pusė vyrų ir pusė moterų. Taigi aš manau, kad čia administracijos reikalas, jeigu mato, kad reikia spręsti problemą, ji tikrai yra spręstina. Galų gale padaugintų vietų. 
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymus. Jūs atsakėte į visus klausimus, nors laikas truputį ir viršytas. Ačiū, ponia Aušrine Burneikiene. Dėkojame. 

16.01 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos 2012 metų ataskaitos“ projektas Nr. XIIP-571 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

Prašom L. Talmontą. Klausimas 2-2b – Seimo nutarimo „Dėl Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos 2012 metų ataskaitos“ projektas. Pateikimo stadija. Ponas L. Talmontas. Prašau.
L. TALMONT (LLRAF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamieji kolegos, Žmogaus teisių komitetas svarstė Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos 2012 metų veiklos ataskaitą. Komiteto sprendimas ir pasiūlymai: 
pirma, pritarti Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos 2012 metų veiklos ataskaitai;
antra, teikti Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos 2012 metų ataskaitos“ projektą. 
Balsavimo rezultatai – bendru sutarimu. 
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų nori paklausti du Seimo nariai. Ponia M. A. Pavilionienė. Prašau.
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Gerbiamasis pirmininke, jūsų komitetas pagrįstai parengė pozityvų Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos veiklos vertinimą, nes iš tikrųjų ši tarnyba padarė labai daug, kad Lietuva taptų lygiaverte Europos Sąjungos nare. Tačiau komiteto išvadoje aš pastebėjau vieną prieštaravimą. 7 punkte teisingai teigiama, kad į Lygių galimybių įstatymą reikia įterpti šeiminės padėties sąvoką, nes visuose Europos Sąjungos teisės aktuose neleidžiama žmogaus diskriminuoti dėl šeiminės padėties. Kai aš pateikiau šį siūlymą, jūsų komiteto dauguma mano siūlymą atmetė. Būkite malonus, paaiškinkite, kodėl.
L. TALMONT (LLRAF). Gerbiamoji kolege, niekas jūsų siūlymo neatmetė. Paprastai tas projektas buvo dar ano Seimo, buvo atiduotas, kad papildomas komitetas irgi apsvarstytų ir teiktų savo pasiūlymą. Kai grįš pas mus, mes, aišku, svarstysime ir, manau, pritarsime.
PIRMININKAS. Ačiū už lakonišką atsakymą. Klausia ponas A. Dumčius.
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis pranešėjau, aš ne pirmą kartą jau girdžiu (ir anksčiau) dėl įpareigojimo savivaldybėms, kad būtų paskirtas žmogus iš jų tarybos ar panašiai, kuris rūpintųsi lygių galimybių… teisėmis. Štai aš irgi radau dabar jūsų projekte. Kaip jums atrodo, kaip kontroliuosite, ar tai bus įgyvendinta, ar ne?
L. TALMONT (LLRAF). Matote, aš manau, jeigu mes įrašėme (…) šitą klausimą, tai jį kelsime, bet šiemet, ko gero, neišeis, nes bus naujas biudžetas ir nuo 2014 m. šitą klausimą Vyriausybei kelsime. 
PIRMININKAS. Ačiū, pone pirmininke. Jūs atsakėte į visus klausimus.
L. TALMONT (LLRAF). Ačiū.
PIRMININKAS. Po pateikimo nuomonės už, prieš nėra. Prieštaraujančių, jeigu bendru sutarimu… 
Balsuojame? Gerai. Skelbiu balsavimą dėl Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos 2012 metų veiklos ataskaitos. 
Ačiū. Balsavo 98: už – 92, prieš – 2, susilaikė 4 Seimo nariai. Taigi po pateikimo pritarta. Ar būtų prieštaraujančių, jeigu šiandien mes ypatingą skubą taikytume, tai reiškia, ir svarstymo, ir priėmimo stadiją nagrinėtume? Nebus. Pritarta.
Einame prie svarstymo stadijos. Svarstant norėtų kalbėti… Ponia Aušrinė atsisako. Ponas Petras? Atsisako. Ačiū. Taigi svarstymo stadijoje nėra norinčių kalbėti. 
Nuomonių už, prieš nematau. Taigi pritariame bendru sutarimu? Nėra prieštaraujančių. 
Einame prie priėmimo stadijos. Dėl 1 straipsnio prieštaraujančių nebus. Dėl 2 straipsnio prieštaraujančių nebus. Už visą nutarimo projektą balsuojame. Pasisakymo… Atsiprašau. Nuomonė už. Ponia Aušrinė atsisako. 
Taigi skelbiu balsavimą dėl nutarimo projekto „Dėl Lygių galimybių kontrolieriaus tarnybos 2012 metų ataskaitos“ priėmimo. 

Šio nutarimo priėmimas

Ačiū. Balsavo 101: už – 96, prieš – 2, susilaikė 3. Taigi nutarimo projektui pritarta. (Gongas) Priėmimo stadijoje priimta.

16.07 val.
Baudžiamojo proceso kodekso 9, 185, 186, 275, 276, 283 straipsnių pakeitimo ir papildymo ir Kodekso priedo papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-552 (pateikimas)

Kitas darbotvarkės klausimas – Baudžiamojo proceso kodekso 9, 185, 186, 275, 276, 283 straipsnių pakeitimo ir papildymo ir kodekso priedo papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-552. Pranešėjas – viceministras G. Mozūraitis. Yra. Malonu. Prašau. 
G. MOZŪRAITIS. Dėkui pirmininkui. Laba diena, gerbiamieji Seimo nariai. Jums yra teikiamas Baudžiamojo proceso kodekso 9, 185, 186, 275, 276, 283 straipsnių pakeitimo ir papildymo ir kodekso priedo papildymo įstatymo projektas. Šiuo projektu siekiama nacionalinėje teisėje įgyvendinti 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą Nr. 2011/36/ES „Dėl prekybos žmonėmis prevencijos, kovos su ja ir aukų apsaugos“. Projektu siekiama numatyti papildomas procesines apsaugos garantijas nukentėjusiesiems, kuriems baudžiamojo proceso metu gali būti padaryta psichinė trauma arba gali atsirasti kitokių sunkių pasekmių. Žinome, šiandieninis Baudžiamojo proceso kodeksas papildomas procesines garantijas numato nepilnamečiams asmenims, tačiau tokių garantijų nenumato pilnamečiams asmenims. Tačiau praktikoje yra daugybė nusikalstamų veikų, tokių kaip prekyba žmonėmis, seksualinė prievarta, taip pat smurtas artimoje aplinkoje ir organizuoto nusikalstamumo veikos, dėl kurių asmenims tikrai gali kilti nepageidaujamų pasekmių. Todėl siekiama tokiems asmenims, kuriems gali atsirasti psichinių pasekmių arba kitų sunkių pasekmių, suteikti papildomas proceso garantijas. Taigi įstatymo projektu yra siekiama suteikti teisę teismui paskirti bylą nagrinėti ne viešame teismo posėdyje, taip pat suteikti galimybę perskaityti teisminio nagrinėjimo metu nukentėjusiojo ikiteisminio tyrimo metu duotus parodymus, kad nukentėjusysis nebebūtų verčiamas atvykti į teisminį nagrinėjimą ir susitikti su kaltinamaisiais. Taip pat yra numatytos papildomos procesinės garantijos ir ikiteisminio tyrimo metu, kaip jau minėta, dėl tos pačios apklausos, kad ikiteisminio tyrimo metu būtų stengiamasi kuo mažiau kartų apklausti nukentėjusįjį asmenį, būtų naudojamos tokios priemonės, kaip garso, vaizdo įrašymas, kurios galėtų būti, be jokios abejonės, vėliau panaudotos teisminio nagrinėjimo metu. 
Ačiū už dėmesį.
PIRMININKAS. Dėkoju už pristatymą. Jūsų nori paklausti du Seimo nariai. Ponia V. M. Čigriejienė. Prašau. Paskui – R. Kupčinskas.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Gerbiamasis viceministre, pranešėjau, jūs 2 straipsnyje rašote, kad jeigu nukentėjusiajam dėl apklausos gali būti psichinė trauma ar kitokių sunkių pasekmių, taikomos šio kodekso tam tikro straipsnio dalių nuostatos. Prašom pasakyti, kaip tai bus prognozuojama ir kas nustatys tą psichinę trauką? Aš nelabai suvokiu. 
G. MOZŪRAITIS. Psichinę traumą, be jokios abejonės, nustatys teismas, konkrečiu atveju įvertinęs bylos aplinkybes. 
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Galima taip? Abejoju!
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia R. Kupčinskas. 
R. KUPČINSKAS (TS-LKDF). Dėkoju. Labai atsiprašau. Dar vienas dalykas, pranešėjau, dėl pakartotinio apklausimo jaunesnio nei 18 m. asmens, nukentėjusiojo. Dabar įstatyme parašyta, kad stengiamasi kiek galima mažiau kartų apklausti, turbūt apklausia tas pats asmuo, pageidautina, kad apklaustų. Kokie dar asmenys gali dalyvauti toje apklausoje, gal galėtumėte patikslinti, juo labiau kad prognozuojama, kad tam nukentėjusiajam iki 18 m. asmeniui gali būti padaroma psichinė trauma? Ačiū.
G. MOZŪRAITIS. Dėkui už klausimą. Iš tikrųjų šia papildoma norma, kaip jau minėta, siekiama apsaugoti nukentėjusiųjų nepilnamečių asmenų interesus. Iš tikrųjų praktikoje yra situacijų, kai dėl pareigūnų kaitos, dėl kitų aplinkybių nepilnametis asmuo vėlgi yra verčiamas duoti parodymus antrą kartą, vėl patenka į jam nepažįstamą aplinką. Iš tikrųjų tokiam asmeniui, be jokios abejonės, yra rizika patirti psichinę traumą arba jam gali atsirasti kitokių sunkių pasekmių. Todėl siekiama įtvirtinti nuostatą, kad nukentėję nepilnamečiai asmenys būtų traumuojami kuo mažiau ir ikiteisminio tyrimo pareigūnai dėtų visas pastangas stengtis apklausti vieną kartą, o jeigu jau atsiranda toks poreikis apklausti antrą kartą, kad toje apklausoje dalyvautų tiktai tie patys, jau pažįstami nepilnamečiui asmenys. 
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų paklausė visi Seimo nariai. Be abejo, jūs dar galite pasilikti, kitu klausimu esate pranešėjas.
Dabar nuomonė už, nuomonė prieš. Nuomonė už – A. V. Patackas. Prašau.
A. V. PATACKAS (DKF). Suprantama, noras apsaugoti vaikus nuo nereikalingų papildomų tardymų ir taip toliau yra pozityvioji įstatymo pusė. Aš iš anksto sakau, kad aš susilaikysiu, nors užsirašiau prieš. Bet yra ir kita pusė, tai yra dar vienas būdas nuslėpti, kaip jau įrodė daugelis labai žymių bylų, nuo visuomenės informaciją, duoti ją ne visą, duoti ją sutrumpintą arba iškreiptą. Ar jūs neįžiūrite pavojaus būtent dėl viešumo sumažėjimo, jeigu bus priimtos šios jūsų pataisos?
PIRMININKAS. Ačiū. Nuomonės prieš nėra. Ar sutinkame bendru sutarimu? Nėra prieštaraujančių. Po pateikimo pritarta bendru sutarimu. Ačiū. 

16.15 val.
Baudžiamojo proceso kodekso 121, 123, 125, 126, 127, 130, 131, 181 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-109 (pateikimas)

2-4 klausimas – Baudžiamojo proceso kodekso 121, 123, 125, 126, 127, 130, 131, 181 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-109. Pranešėjas – G. Mozūraitis. Prašau. Pateikimo stadija.
G. MOZŪRAITIS. Dėkoju, posėdžio pirmininke. Jeigu leisite, nekartosiu iš naujo pirmininko to paties Baudžiamojo proceso kodekso paminėtų straipsnių. Šiuo įstatymo projekto pakeitimu yra siekiama tobulinti kardomosios priemonės suėmimo skyrimo mechanizmą, atsižvelgiant į Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos reikalavimus, taip pat Europos Žmogaus Teisių Teismo, mūsų nacionalinių teismų praktiką, taip pat įvertinus Lietuvos Respublikos generalinės prokuratūros, Lietuvos advokatūros, akademinės bendruomenės pasiūlymus ir esančią mūsų Lietuvos Respublikos teismų praktiką. Dar 2004 m. Lietuvos Aukščiausiasis Teismas savo nutarimu Nr.50 „Dėl teismų praktikos, skiriant suėmimą ir namų areštą arba pratęsiant suėmimo terminą“ konstatavo, kad pasitaiko nepagrįsto suėmimo skyrimo atvejų dėl to, kad neteisingai skaičiuojami suėmimo terminai, kad nevisiškai tinkamai įvertinami suėmimo skyrimo pagrindai. Todėl šio įstatymo projektu siekiama detalizuoti suėmimo sąlygas, suėmimo terminus, kad nebūtų piktnaudžiaujama suėmimu ir kad būtų skatinama asmenims skirti kitokio pobūdžio kardomąsias priemones, o ne pačią griežčiausią, apribojant asmens judėjimo laisvę. 
Taigi pakeitimai. Pirmiausia baudžiamasis procesas yra grindžiamas sąžiningumo principu, rungtyniškumo principu, vadinasi, ne tik prokuroras turi turėti teisę rinkti įrodymus, susipažinti su visa medžiaga ir tinkamai grįsti savo teikimą dėl suėmimo, tačiau taip pat ir advokatas turėtų teisę susipažinti su visa medžiaga prieš teismui nusprendžiant skirti suėmimą ar ne. Todėl įstatymo projektu siūloma įtvirtinti nuostatą, kad svarstant klausimą dėl suėmimo turėtų dalyvauti ne tik prokuroras, bet ir advokatas arba įtariamasis, arba kaltinamasis, dėl kurio vyksta procesas ir sprendžiamas klausimas dėl suėmimo, turėtų teisę susipažinti su visa medžiaga, kurios pagrindu yra reiškiamas prašymas skirti asmeniui suėmimą. Šiais pakeitimais, kaip jau minėjau, būtų įgyvendinti proceso sąžiningumo ir rungtyniškumo principai. Taip pat labai svarbi nuostata yra ta, kad šiuo metu galiojančiame Baudžiamojo proceso kodekse nėra numatyta galimybės teismui skirti švelnesnę kardomąją priemonę, jeigu teismas nusprendžia, kad suėmimas, kaip kardomojo priemonė, yra nepagrįstas, t. y. teismas yra saistomas prokuroro teikimo. Įstatymo projekte yra numatoma, kad jeigu teismas nustato, kad kardomoji priemonė suėmimas yra netikslinga, tuomet jisai gali skirti ir švelnesnę kardomąją priemonę. Yra ir kitų pakeitimų. Ačiū už dėmesį.
PIRMININKAS. Ačiū už pristatymą. Klausia ponia V. M. Čigriejienė. Prašau.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū ponui posėdžio pirmininkui. Gerbiamasis pranešėjau, jūs keičiate 8 straipsnio 2 dalį ir rašote, kad prokuroras taip pat „neturi teisės neleisti bet kuriuo iki termino tyrimo metu įtariamajam ir jo gynėjui susipažinti su ta prokuroro pateikta medžiaga, kuri yra ir buvo teikiama teismui.“ Prašom pasakyti, jeigu tokia nuostata įrašoma į įstatymą, kiek tokių atvejų buvo jūsų praktikoje ar bent Lietuvos praktikoje? 
G. MOZŪRAITIS. Kokių buvo atvejų, gal galit patikslinti dėl ko? Kad buvo prašoma suteikti informaciją? 
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Taip rašo. 
G. MOZŪRAITIS. Dovanokite, bet tikrai neturiu parengęs tokios statistikos, kiek buvo pateikta prašymų ir kiek buvo jų netenkinta. Vargu ar galėtų kas nors, išskyrus Generalinę prokuratūrą, tai pasakyti, nes, matyt, prašymai suteikti tokio pobūdžio informaciją teikiami prokurorui ir tai yra ikiteisminio tyrimo duomenys, kurie atskleidžiami tik prokuroro sutikimu. 
PIRMININKAS. Dėkojame ponui viceministrui G. Mozūraičiui, pristatė du klausimus. Nuomonės prieš, motyvų už nėra. Bendru sutarimu negalime, yra siūlymas. Balsuojame. Skelbiu balsavimą dėl Baudžiamojo proceso kodekso kai kurių straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projekto. 
Užsiregistravo 79 Seimo nariai. Balsavo 76 Seimo nariai: už – 70, prieš nėra, susilaikė 6 Seimo nariai. Taigi po pateikimo minėtam projektui pritarta. Siūlome, kaip ir dėl šio ir kaip dėl prieš tai pateikto įstatymo projekto, kad pagrindinis būtų Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Prieštaraujančių nėra. Papildomo komiteto nėra pasiūlyta. Ir siūlome, kad ir šis, ir prieš tai teiktas klausimas būtų svarstomas rudens sesijoje. Ačiū. Užfiksuota. 

16.22 val.
Baudžiamojo proceso kodekso 370 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-477 (pateikimas)

Judam prie kito klausimo. 2-8 klausimas. Prašome ateiti pranešėją V. Skarbalių. Baudžiamojo proceso kodekso 370 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-477. Paskui bus kitas – 2-9. Prašom, pone Valdai. 
V. SKARBALIUS (DPF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Gerbiamieji Seimo nariai, šiandien teikiu Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodekso 370 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projektą. Šiuo metu Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodekso redakcija numato vienodą 3 mėnesių terminą kasaciniam skundui pateikti, kuris taikomas visoms byloms. Toks reguliavimas nepagrįstai apsunkina teisinės gynybos galimybes didelės apimties bylose. Įstatymo projektu numatoma pailginti kasacinio skundo pateikimo terminus didelės apimties bylose, tai yra prie dabar galiojančių 3 mėnesių termino pridedant po papildomą dieną už kiekvieną dokumento 30 lapų kiekį. Tokiu būdu būtų sudaryta sąlyga, sudaryta galimybė bylos šalims įdėmiau susipažinti su bylos medžiaga ir parengti išsamesnį kasacinį skundą. Projekte nustatomas maksimalus 6 mėnesių terminas šiam skundui pateikti. 
PIRMININKAS. Ačiū už pristatymą. Jūsų nori paklausti 3 Seimo nariai. Pradedame. Ponas P. Urbšys. Kitas ruošiasi – K. Masiulis. Prašom, Povilai. 
P. URBŠYS (MSNG). Jūsų siūlomi įstatymo pakeitimai didelės apimties bylose kasacinių ir apeliacinių skundų pateikimo terminus padidintų nuo 3 mėnesių 20 dienų iki 10 mėnesių. Tokiu būdu vėl norite vilkinti Darbo partijos bylos nagrinėjimą teisme, nes būtent Darbo partijos byla yra didelės apimties, būtent šioje byloje teisiamiesiems jūsų bendrapartiečiams šios siūlomos pataisos yra labai aktualios. 
V. SKARBALIUS (DPF). Galiu atsakyti? Visų pirma norėčiau pasakyti, kad tai tikrai nėra sietina su Darbo partija. Šiuo metu baudžiamasis procesas yra numatęs 127 straipsnyje, 176 straipsnyje, 302 straipsnyje būtent, kad didelės apimties numatytą… terminą apygardos teismo teisėjas gali pratęsti, tai yra išimtys ir šiuo metu jau numatytos. Šitoje vietoje, aš norėčiau, kad nebūtų siejama. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia K. Masiulis. Ruošiasi V. Uspaskichas. 
K. MASIULIS (TS-LKDF). Sunku nesieti. Aš noriu paklausti, kaip jūs vertinate savo paties teikimą etikos požiūriu? Ar nereikėtų čia jo panagrinėti mūsų Etikos ir procedūrų komisijai? 
V. SKARBALIUS (DPF). Pabandysiu dar kartą atkreipti kolegų dėmesį. Dažniausiai teisininkai, advokatai atstovauja ne vienam klientui ir darbo krūvis yra labai didelis. Todėl dažnai tenka išgirsti, kad neužtenka laiko tinkamai pasiruošti posėdžiui ar paruošti vieną ar kitą procesinį dokumentą, konkrečiai šiuo atveju (…), kad jau galiojančiame Baudžiamojo proceso kodekse yra daromos procesinės išimtys dėl bylos sudėtingumo ar didelės apimties. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia V. Uspaskichas. 
V. USPASKICH (DPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Mano klausimą jau uždavė iš dešinės pusės dėl Darbo partijos, aš neklausinėsiu. Aš irgi norėjau paklausti, ar projekte yra įvardinta Darbo partija, ar ne? Ačiū. 
V. SKARBALIUS (DPF). Aš bylų projekte nematau. 
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų visi paklausė. Dabar nuomonė už. Yra. Motyvai už ir motyvai prieš. Gal motyvai prieš – ponas J. Razma. Prašom. Nėra. Tada motyvai prieš – ponas K. Masiulis.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, aš, tiesą sakant, nepamenu Lietuvos istorijoje tokios bylos kaip V. Uspaskicho ir Darbo partijos byla, kur buvo dedamos tokios titaniškos pastangos vilkinti bylą, pasitelkiant visas galimybes: kelis sykius keičiant neliečiamybę, įgaunant Seimo, įgaunant Europos parlamentaro, vėl įgaunant Seimo, darant visokiausius viražus su advokatais. Galų gale kada atsirado valstybės skiriamas advokatas, tie viražai pasidarė sunkesni. Skundžiant bylą tūkstančius kartų dėl įvairiausių aplinkybių ir bandant nušalinti teisėjus ar kitus bylų dalyvius. Na ir galų gale išnaudojant net ir tokius, kas visiškai, absoliučiai kertasi su bet kokiu padorumu ir etika, išnaudojant Seimo galimybes, pasiunčiant patį savo partietį teikti kokį nors siūlymą, įstatymo projektą, kuris atvertų galimybę vėl dvigubai ilgiau vilkinti bylą. Nežinau, peržengiamos visos ribos. Aš manau, mes turėtume iš karto vieningai atmesti ir neleisti taip tyčiotis iš mūsų teisėtvarkos sistemos. 
PIRMININKAS. Ačiū, pone Kęstuti. Nuomonė už – ponas V. Uspaskichas. Prašom. 
V. USPASKICH (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Iš tikrųjų, gerbiamieji, reikia galbūt atmesti Darbo partiją arba V. Uspaskichą, nesvarbu, reikia tiesiog atmesti asmeniškumą. O pakalbėkit su advokatais. Aš dabar galbūt suklysiu dėl šito projekto, dėl kito aš kalbėsiu būtent dėl protokolų skaitymo ir susipažinimo. Aš noriu pasakyti, kad net Prezidentė atkreipė dėmesį ir atsiuntė savo autorinį pasiūlymą, kad po kiekvieno teismo posėdžio būtų leista susipažinti su protokolu. Gerbiamieji, šitoje vietoje mes tiesiog pritarėme net Prezidentės rūpesčiams, kad būtų leista advokatams gerai susipažinti su protokolais ir tinkamai apginti arba parengti skundą ir t. t. Todėl trys dienos, per kurias dabar leista susipažinti su protokolu, yra tikrai per mažas laikotarpis. Jeigu vyksta, pavyzdžiui, nebūtinai mūsų byloje, kitoje byloje, 100 teismo posėdžių, tai būtų apie 1000 lapų protokolo. Per tris dienas susipažinti ir paruošti skundą, sutikite, labai sunku, labai sudėtinga. Todėl prašyčiau palaikyti. Jums visiems. Jūs atmeskite V. Uspaskichą, yra tiesiog… Pažiūrėkite dėl demokratinių atvejų, demokratinių valstybės pamatų – suteikti pakankamą galimybę žmogaus teisėms apginti. Ačiū. 
PIRMININKAS. Ačiū ponui Viktorui. Nuomonės už ir prieš pasakytos. Kiek suprantu, bendro sutarimo šiuo klausimu nebus. O gal vis dėlto? Ne. Ačiū. Dabar išgirdau. Gerai. Ką gi, balsuojame. Skelbiu balsavimą dėl Baudžiamojo proceso kodekso 370 straipsnio 1 dalies pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIIP-477. 
Ačiū. Užsiregistravo 85, balsavo 83: už – 38, prieš – 15, susilaikė 30. Taigi, 35 – už… Po pateikimo pritarta. 45, mano klaida, atsiprašau. Po pateikimo nepritarta. 
Dėl vedimo tvarkos norite? Prašom, pone Kęstuti.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, aš norėčiau ir dėl vedimo tvarkos, ir repliką dėl vedimo tvarkos. Jeigu yra pasisakančių prieš, tai jūs tada galite nebejuokauti, suprantama, kad bus prieš balsuojančių. 
Dabar kitas dalykas. Romėnai sakė, kad neįmanoma būti teisėjais savo paties byloje, bet, pasirodo, įmanoma būti įstatymo leidėju savo paties byloje. Gili mūsų demokratija, demokratinis supratimas. Darbo partija – tik vieninteliai trys pasisakantys už šitą įstatymą buvo užsiregistravę, tai (…) tik iš šitos Darbo partijos. Tai tikrai demokratinis supratimas… 
PIRMININKAS. Ačiū už nuomonę dėl vedimo tvarkos. Dabar mes turime galimybę arba atmesti, arba teikti tobulinti. Atsiprašau, dar nuomonė. Prašom, pone Daukšy. 
K. DAUKŠYS (DPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis Kęstuti, suversti viską į vieną bylą, kai iš tikrųjų kalbama apie daug bylų ir daugelį dalykų, pirmiausia tai nesąžininga. Bandyti nusukti, kad čia Darbo partija kažkuo bloga… Iš tikrųjų įstatymas yra toks, koks turi būti. Geresnis turėjo… Ir buvo pateiktas teisingai. Bet jeigu jūs norite visur vaidinti, kad tik jūs šventi, o Darbo partija blogesnė už jus visus, tai aš noriu pasakyti, kad tikrai ne blogesnė, o daugeliu atveju geresnė.
PIRMININKAS. Ačiū. Balsuojame. Sutariame taip: kas už tobulinimą, balsuoja už, kas už atmetimą, balsuoja prieš. Kad atmestume, balsuojame prieš, kad teiktume grąžinti pateikėjui tobulinti, balsuojame už. Atmesti – prieš, tobulinti – už. 
Ačiū. Užsiregistravo 81, balsavo 78: už – 49, prieš – 29. Įstatymo projektas grąžintas autoriams tobulinti.

16.33 val.
Baudžiamojo proceso kodekso 313 straipsnio 3 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-478 (pateikimas)

Einame prie kito darbotvarkės klausimo. 2-9 klausimas – Baudžiamojo proceso kodekso 313 straipsnio 3 dalies pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-478. Teikėjas – V. Skarbalius. Pateikimo stadija. Prašom, pone Valdai.
V. SKARBALIUS (DPF). Dėkui, posėdžio pirmininke. Gerbiamieji Seimo nariai, teikiu dar vieną Baudžiamojo proceso kodekso 313 straipsnio 3 dalies pakeitimo įstatymo projektą, kurio pagrindinis tikslas – numatyti pailginti apeliacinio skundo pateikimo terminus didelės apimtiems byloms, prie dabar galiojančio 20 dienų termino pridedant po papildomą vieną dieną kiekvienam 30 lapų skaičiui. Tokiu būdu būtų sudaryta galimybė bylos šalims įdėmiau susipažinti su bylos medžiaga ir pasiruošti išsamesnį apeliacinį ieškinį.
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų klausia trys Seimo nariai. Ponas K. Masiulis. Prašom. 
K. MASIULIS (TS-LKDF). Ar galima? Noriu užduoti klausimą kaip politikas politikui. Kas jums įsakė, kad visa Darbo partija čia in corpore sėdi? Šiaip visos atsipalaidavusios kitos partijos. 
V. SKARBALIUS (DPF). Kaip sakėte?
PIRMININKAS. Atsiprašau. Prašom klausimą ir atsakymą. Atsakymas pateiktas? 
V. SKARBALIUS (DPF). Ačiū. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia M. Zasčiurinskas. 
M. ZASČIURINSKAS (DPF). Gerbiamasis kolega, prašom pasakyti, kokia, jūsų nuomone, yra didelės apimties byla? 
V. SKARBALIUS (DPF). Šiuo metu mes esame numatę – tai yra 600 lapų. Teismų praktikoje ne kartą buvo teigiama, kad du tomai nėra didelės apimties byla, todėl mūsų atspirties taškas yra trys tomai.
PIRMININKAS. Dėkui. Klausia ponas S. Jovaiša.
S. JOVAIŠA (TS-LKDF). Ačiū posėdžio pirmininkui. Gerbiamasis pranešėjau, norėjau paklausti, ar jūs kada nors nesiūlysite pakeisti šrifto dydžio? Jeigu jūs padidinsite raides penkis kartus, tai bylos apimtis išsiplės dar penkis kartus. Ačiū. 
V. SKARBALIUS (DPF). Ačiū už klausimą. Kol kas nesu numatęs.
PIRMININKAS. Dėkoju. Jūs atsakėte į visus klausimus. Nuomonių prieš nėra. Ačiū. Jūs galite grįžti į savo vietą. Nuomonė už. Yra ir nuomonė prieš. Dabar nuomonė už – ponas V. Uspaskichas. Prašom. 
V. USPASKICH (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Argumentai tie patys. Norėtųsi papildyti šiuo atveju K. Masiulį. Vis dėlto aš esu Seimo narys, o ne teisėjas ir nedalyvauju kaip teisėjas mūsų byloje, o rūpinuosi visų teismų ir bylų eiga, kad būtų suteikta pakankamai galimybių gynėjams, nes mes vadinamės teisine demokratine valstybe, žmogaus teises gerbiančia valstybe. Suteikti vieną kitą papildomą dieną, ne metų gi prašo, vieną kitą papildomą dieną, tai nepažeidžia, nepailgina, ir jokių čia problemų nėra. Vienas dalykas. 
Kitas dalykas. Jūs visą laiką minite – Darbo partijos byla. Taip, tikrai mes jau daug turime patirties, kas vyksta teismų procese, todėl daug ką galime patarti, kur yra daug spragų. 
PIRMININKAS. Ačiū. Nuomonė už pasakyta. Motyvai prieš – ponas V. A. Matulevičius. Prašom.
V. A. MATULEVIČIUS (DKF). Aš manau, kad čia vis dėlto ne tas atvejis, apie kurį kalbėjo kolega K. Daukšys. Čia ne esmė – geresnė ar blogesnė partija, o tai, kad yra akivaizdus interesų konfliktas. Partijai iškelta byla, ir jūs siūlote nebe pirmą pataisą. Neseniai Seime buvo svarstoma Baudžiamojo kodekso pataisa dėl juridinių asmenų atleidimo nuo baudžiamosios atsakomybės drauge su religinėmis bendruomenėmis. Aš manau, kad vis dėlto reikėtų šiuo atveju arba nusišalinti, arba kita frakcija turėtų siūlyti tokias pataisas.
PIRMININKAS. Ačiū. Kaip supratau, skirtingai negu per praeitą pateikimą, nuomonė už neįtikino tų, kurie turėjo nuomonę prieš, nes tada turėjo tokią galimybę. 
Dabar balsuojame dėl šio įstatymo projekto. Skelbiu balsavimą. Balsuojame dėl Baudžiamojo proceso kodekso 313 straipsnio 3 dalies pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIIP-478. 
Dėkoju. Užsiregistravo 89, balsavo 88: už – 38, prieš – 19, susilaikė 31. Įstatymo projektui nepritarta. 
Yra dvi nuomonės: teikti grąžinti pareiškėjams tobulinti arba atmesti. Jeigu grąžiname tobulinti, balsuojame už, jeigu atmetame, balsuojame prieš. Balsavimas. Už – grąžiname autoriams tobulinti, prieš – atmetame po pateikimo. 
Ačiū. Užsiregistravo 85 Seimo nariai, balsavo 84: už – 49, prieš – 35. Taigi Seimo valia – grąžinti šio įstatymo projektą autoriams tobulinti. 

16.39 val.
Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-575 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

Kitas darbotvarkės klausimas 2-10a – Seimo nutarimo „Dėl Seimo nutarimo „Dėl Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas Nr. XIIP-575 Pranešėjas – P. Gražulis. Prašom. Pateikimas. Toliau nutarsime. Ponas Petras. Prašom.
P. GRAŽULIS (TTF). Prašau Seimo narių, kad būtų pritarta, kad būtų papildyta pavasario sesijos darbų programa. 
PIRMININKAS. Ačiū. Jūsų klausti niekas nenori. Motyvų už, prieš nėra. Gal bendru sutarimu? Prieštaraujančių nėra. Po pateikimo pritarta. 
Siūlome svarstyti ir priimti skubos tvarka. Prieštaravimų nėra. 
Svarstymo stadija. Norinčių kalbėti nėra, nuomonių už, prieš taip pat nėra. Po svarstymo bendru sutarimu? Prieštaravimų nėra. Po svarstymo yra priimtas.
Priėmimas. Dėl motyvų už ir prieš nėra. Skelbiu balsavimą dėl priėmimo. (Balsai salėje) Atsiprašau, ar bus motyvai prieš, ar jūs atsisakote, ponia Kuodyte? Bus? Ką gi, tada ponia D. Kuodytė – motyvai prieš priėmimo stadijos metu. Prašom.
D. KUODYTĖ (LSF). Atsisakau.
PIRMININKAS. Atsisako. Ačiū. Taigi skelbiu balsavimą (priėmimo stadija) dėl projekto Nr. XIIP-575. Ačiū, Petrai, galite atsisėsti. Seimo nutarimo „Dėl Seimo nutarimo „Dėl Seimo II (pavasario) sesijos darbų programos“ papildymo“ projektas. 

Šio nutarimo priėmimas

Ačiū. Užsiregistravo 74, balsavo 72: už – 52, prieš nėra, susilaikė 20. Taigi priimta. (Gongas)

16.42 val.
Kelių priežiūros ir plėtros programos finansavimo įstatymo 5 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-538 (pateikimas)

2-10b klausimas – Kelių priežiūros ir plėtros programos finansavimo įstatymo 5 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-538. Pranešėjas – P. Gražulis. Pateikimas. Prašom, pone Petrai.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji Seimo nariai, prieš porą savaičių buvo registruojamos įstatymo pataisos. Siūloma didinti finansavimą kaimiškoms vietovėms, tam Seimas po pateikimo pritarė, bet mes matome, kad tiek regionų keliams, tiek savivaldybių keliams lėšų trūksta. Jūs puikiai žinote, kad nuo surinkto akcizo už degalus iki krizės kelių priežiūrai ir kelių tiesimui buvo skiriama 80 % lėšų. Atėjus krizei, be abejo, šita suma sumažinta ir skirta tik 50 %. Aš manau, kad situacija šiek tiek stabilizavosi ir pamažu reikėtų atkurti tą normą kelių finansavimui iki 80 %. 2014 m. nedrastiškai siūlau didinti 10 %, kad finansavimas būtų 65 %, nes buvo 55 %. 
Aš prašau po pateikimo pritarti, manau, kad Vyriausybė apsvarstys ir ras lėšų pritarti tokiai išvadai. Po to, gavę Vyriausybės išvadą, mes pritarsime tai įstatymo pataisai. 
PIRMININKAS. Ačiū, pone Petrai. Jūsų nori paklausti 6 Seimo nariai. Taigi pradedame. Klausia ponas K. Masiulis. 
K. MASIULIS (TS-LKDF). Gerbiamasis Petrai, šiandieną mes jau vieną nutarimą priėmėme, kreipėmės į Vyriausybę daugiau išlaidauti. Tai gal priimkime dar vieną nutarimą ir pasiūlykime Vyriausybei nutarimu padidinti biudžetą? Ar sunku? Tegul padidina. Tada bus ir keliams, ir kam. Išleisime nutarimą, biudžete bus daugiau pinigų. Man atrodo, būtų jūsų logikos vertas siūlymas.
P. GRAŽULIS (TTF). Manau, kad tikrai nėra mano logikos vertas siūlymas. Galbūt jūsų logikos tas siūlymas ir yra vertas, nes jūs puikiai žinote, kad nuo visų surinktų akcizų 80 % lėšų buvo skiriama kelių remontui, priežiūrai ir tiesimui. Atėjus krizei, sumažinote iki 55 %. A. Kubilius jau seniai, prieš dvejus, metus, šaukė, kad krizė baigėsi, bet ta proporcija nėra atkurta. Būkite teisingi bent sau, nes pagal jus jau reikėtų, kad būtų 80 %, bet aš tiek dar nesiūlau – aš siūlau tik 65 %. Tokiu atveju didėtų finansavimas. Tam, ką jūs siūlėte, jūsų frakcija, mes pritarėme ir dėl kaimiškų vietovių. Jeigu bendras biudžetas didėtų, tai lėšos didėtų visiems keliams, ir kaimo vietovės gautų proporcingai.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia G. Mikolaitis. Ruošiasi P. Auštrevičius.
G. MIKOLAITIS (LSDPF). Ačiū. Gerbiamasis Petrai, tu labai teisingai siūlai. Aišku, tos krizės laikotarpiu buvo sumažinta nuo 80 % iki tiek, kiek tu manai. Aš manau, tai buvo pats blogiausias variantas, ką galėjome padaryti, – atimti iš kelių, nes nė viena valstybė… Per krizę visi tiesė kelius. Važiuojant į kaimyninę Lenkiją matyti, kad per ketverius metus kelių būklė labai skiriasi. Pas mus, aišku, skiriasi į priešingą pusę. Mano klausimas dvejopas. Ar nereikėtų sumažinti akcizą pirmiausia degalams, kad jie būtų perkami legaliai, ir po to tuo pačiu sprendimu padidinti šitą? Tada nebūtų tų įvežamų degalų. Mes puikiai žinome, kiek išvežame iš vienos ir iš kitos pusės. Jie būtų mažesni ir padidintume procentą, kaip jūs siūlote.
P. GRAŽULIS (TTF). Aš manau, yra vienas, ką jūs siūlote, šitas sprendimas, kuriam siūlyčiau pritarti, yra ir kitas sprendimas. Aš taip pat gilinausi į tą problemą. Ne paslaptis, kad pas mus yra pilama daug kontrabandinių degalų iš Baltarusijos, Kaliningrado srities, iš Karaliaučiaus, nesumokami mokesčiai. Yra ir kitas variantas. Europos Sąjungos šalys, pavyzdžiui, Vokietija, nepaisydama to, kad jos teritorija yra didelė, iš trečiųjų šalių įvažiuojantiems vilkikams leidžia įsivežti tik 200 litrų kuro. Pas mus leidžiama pilną atitinkantį standartus baką, o bake gali tilpti iki pusantros tonos. Aš siūlyčiau, kad mes galėtume daryti tą patį, kaip daro kitos Europos Sąjungos šalys, – iš trečiųjų šalių leisti įsivežti degalų tik 200 litrų. Dar daugiau, kadangi oficialiai leidžiama įsivežti nemažą kiekį, tai ne viena transporto kompanija turi porą automobilių, kurie daugiau nieko nedaro, kaip važiuoja į kaimynines trečiąsias šalis, veža kurą ir to kuro legaliai pripildo kitas savo mašinas, ir jos važinėja po visą Europą ir Rusiją. Aš manau, kad labai aktuali problema tai, ką jūs paminėjote, bet ne šio įstatymo prerogatyva šią problemą spręsti, bet ją tikrai reikia spręsti. Gal gali pasiūlyti Vyriausybė, bet mes, Seimas, ir patys galėtume parodyti iniciatyvą. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas P. Auštrevičius. 
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, jūsų politinės fantazijos galiomis abejoti netenka, mes pažįstame jus, bet pasakykite, ar jūs galite nuspėti Vyriausybės atsakymą jums? Tačiau mes pritarsime jūsų pasiūlymui ir bus paprašyta Vyriausybės išvados. Pabandykite pafantazuoti.
P. GRAŽULIS (TTF). Aš bandau fantazuoti, bet realybė yra tokia. Teikiant šitas įstatymo pataisas man teko kalbėti ir su susisiekimo ministru, jis palaikytų tokias nuostatas. Pinigų keliams tikrai trūksta, matome, kokie keliai yra miestuose. Mes siūlome įvairius projektus, kad padidintume proporcijas kaimams, tačiau, be abejo, reikia lėšų ir kitur. Manau, jeigu būtų noras, gal galėtume surasti tų lėšų. Aš ir sakau, kad mes prašome Vyriausybės išvados, bet pats laikas jau svarstyti ir didinti tą proporciją, nes iki krizės, gerbiamasis kolega Petrai, buvo 80 %. Jūs su A. Kubiliumi deklaravote, kad krizė baigėsi prieš dvejus metus, bet tos proporcijos neatkuriat. Aš manau, kad reikia atkurti, ir galbūt Vyriausybė priims palankų sprendimą.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponia V. M. Čigriejienė.
V. M. ČIGRIEJIENĖ (TS-LKDF). Labai ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, jūs žinote, kokia yra miesto gatvių būklė. Ar jūs nemanote, kad reikia padaryti lėšų perskirstymą vietiniams keliams ir miesto gatvėms bei magistraliniams keliams toje srityje?
P. GRAŽULIS (TTF). Be abejo, gerbiamoji kolege, jau registruojam proporcijas ir dabar teikiam įstatymus. Jūsų partijos nariai taip pat registravo, kad kaimiškų vietovių keliams, miestams proporcija būtų didesnė, nei šiuo metu galioja, didina taip pat 10 %, kiti siūlo didesnę proporciją. Jeigu mes padidinsime bendrą katilą keliams, tai galbūt tą paklodę reikės truputį mažiau tampyti. Aš manau, kad gal net protingesnis toks žingsnis, nes sutikime, kad ir miestams, ir kaimams lėšų poreikis keliams tikrai yra didesnis. Priėmus šitą pataisą, aš manau, visos problemos būtų sprendžiamos: ir visų miestų vietovių, gatvių, kelių tvarkymo ir priežiūros.
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponas A. Nesteckis. Paskutinė ruošiasi ponia A. Stancikienė.
A. NESTECKIS (LSDPF). Dėkui, posėdžio pirmininke. Aš sutinku, ir iš dalies jau į vieną mano klausimą atsakėte. Tačiau mes labai greitai skubame perskirstyti tą, kas yra surenkama. Ar nereikėtų vis dėlto visų pirma siūlyti tuos įstatymų projektus, kurie susiję su mokesčių surinkimu? Kaip mes ir kalbame apie kontrabandą, kuri mažina mūsų pajamas, tuo labiau kad ta kontrabanda realiai sudaro didelę dalį mūsų nesurenkamų biudžeto pajamų, o perskirstyti, manau, yra lengviausia.
P. GRAŽULIS (TTF). Tikrai nėra sunku pasiūlyti, kad lėšos būtų perskirstytos. Nėra, be abejonės, labai sunku pasiūlyti, kad įstatymų nuostatomis su kontrabanda, ypač degalų, būtų kovojama stipriau, ką aš minėjau, kad būtų ribojamas degalų kiekis važiuojant iš trečiųjų šalių, įvažiuojant transporto priemonėms į Lietuvą. Tie visi pasiūlymai galimi. Aš asmeniškai juos rengiu. Jeigu Seimas pritars, tai, man atrodo, tikrai mes daug daugiau surinksime lėšų į biudžetą ir tikrai tada didės bendras biudžetas, ir didės pajamos keliams.
PIRMININKAS. Ačiū. Ponia A. Stancikienė.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Aš iš tikro jūsų pasiūlymui pritariu, jis yra geras ir remtinas. Aš noriu paklausti, ar jūs tik šiaip teikiate, kad teiktumėte? Ar pasitarėte koalicijoje? Nes daug laiko sugaištame pateikimams tokių įstatymų, kurie neturi jokių perspektyvų ir jokios ateities. Ar nemanote, kad tokie klausimai iš esmės susiję jau su politinio apsisprendimo dalyku, su strateginiu dalyku? Ar keičiame ką nors, ar nekeičiame? Ar nemanote, kad prieš tai reikėtų pasitarti koalicijoje ir turint kokį nors pritarimą ar sutikimą, ar palaiminimą, tada atėjus?.. Gal buvo galima palaukti pusę metų ar metus, pavyzdžiui, ar ne, ir teikti po metų, negu kad dabar jis bus visiškai atmestas, jeigu koalicijos partneriai nepalaikys?
P. GRAŽULIS (TTF). Aš nemanau, kad po pateikimo bus atmestas. Jeigu bus pritarta po pateikimo, tikrai kalbėsime ir su valdančiąja dauguma, ir čia yra prašoma Vyriausybės išvados, Vyriausybės nuomonės, ir Vyriausybės nuomonė bus pateikta. Aš turiu vilties, sakau, kadangi kalbėjau su opozicijos ir su valdančiosios daugumos Seimo nariais, ir su ministrais. Jie mano, kad tikrai logiškas siūlymas, ir galbūt Vyriausybė į tai atsižvelgs, ir numatys galimybes padidinti 10 %, tai nėra labai dideli pinigai, gal 150 mln., tai, manau, galima surasti tokias lėšas.
PIRMININKAS. Ačiū už pristatymą. Klausimai baigėsi, tai galite atsisėsti. 
Motyvai už ir prieš. Motyvų prieš nėra. Motyvų už yra. Ponas K. Masiulis – motyvas už.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Aš, kolegos, noriu padėkoti už gražias iniciatyvas. Šiandien mes turėjome susitikimą su Ministru Pirmininku, jis sakė, kad dėl biudžeto dabar yra problemų, bet iki birželio tas problemas išspręs. Matyt, taip yra. Yra slaptas rakčiukas arba nuo spintelės, kuriame guli pinigai, arba yra slaptas rakčiukas nuo generuojančios ekonomikos. Dabar tą rakčiuką pasuks, ir ekonomika užsigeneruos – pinigų atsiras. Dabar būtų sunku tikėti, kad koalicijos partneriai, kurie tokie vieningi ir tokie dideli, nepasitarę siūlo projektus, kuriems reikia daugiau pinigų. Tai su didžiausiu džiaugsmu palaikysiu šitą projektą. Aš tikiuosi, kad tas rakčiukas bus panaudotas teisingai. 
PIRMININKAS. Ką gi, ačiū. Yra puiki galimybė išklausyti nuomonę prieš. Ponas G. Mikolaitis.
G. MIKOLAITIS (DPF). Labai ačiū. Kadangi per praėjusios kadencijos ketverius metus, matyt, buvo labai prižiūrimi vietiniai, respublikiniai ir tarptautiniai keliai, kad šiandien dėl tos pataisos užsirašę už yra visi buvusios daugumos, tai aš negaliu vien dėl to. Aš pritarsiu Petrui (…) iš dūšios ir tikrai pritarsiu per kitą stadiją. Bet kodėl šiandien jūs taip darote ir taip politiškai žaidžiate? Ketverius metus sumažinote, nieko nedarėte, o šiandien jau politikuojate. Būkime iš esmės teisingi iki galo, o ne tarpais. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Kiek suprantu, yra šansas pritarti bendru sutarimu? (Balsai salėje) Supratau. Taigi skelbiu balsavimą. Vyksta balsavimas dėl pritarimo Kelių priežiūros ir plėtros programos finansavimo įstatymo 5 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektui Nr. XIIP-538 po pateikimo.
Ačiū. Balsavo 78: už – 65, prieš nėra, susilaikė 13. Taigi balsų dauguma jūsų, pone Gražuli, teikiamam įstatymo projektui pritarta.
Siūlomi komitetai – Biudžeto ir finansų komitetas. Papildomų komitetų nenumatyta. Siūloma svarstyti birželio 30 d. 
Dar iš tiesų dėl šio klausimo paprašysime Vyriausybės pateikti išvadą. Ačiū, taip sutarę einame prie kito klausimo.
Pone Gražuli, ko nors norėjote? Ne, viskas gerai.

16.55 val.
Administracinių teisės pažeidimų kodekso 224 bei 2591 straipsnių pakeitimo ir Kodekso papildymo 18821 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIP-4490(2) (pateikimas)

Darbotvarkės 2-11 klausimas – Administracinių teisės pažeidimų kodekso 224 bei 2591 straipsnių pakeitimo ir kodekso papildymo 18821 straipsniu įstatymo projektas Nr. XIP-4490(2). Pateikimas. Prašome poną P. Gražulį vėl grįžti. (…) Seimo nariai, teikėjas – P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji Seimo nariai, Konstitucijos 38 straipsnis sako, kad „šeima yra visuomenės ir valstybės pagrindas, valstybė saugo, globoja šeimą, motinystę, tėvystę ir vaikystę.“ Taip pat kitame straipsnyje kalbama: „Tėvų teisė ir pareiga – auklėti savo vaikus dorais žmonėmis ir ištikimais piliečiais, iki pilnametystės juos išlaikyti.“
Todėl, matydamas, kas šiandien vyksta Lietuvoje, kad visokios mados, nešamos iš Europos Sąjungos, kai bandoma pozityviai pateikti įvairiausius renginius ir daryti žalą šeimai, ir klaidinti jaunimą, ir tai propaguojama, ta propaganda eina iš Europos Sąjungos ir palaikoma mūsų valstybėje, aš pasiūliau Administracinių teisės pažeidimų kodekso 224, 259 straipsnių nuostatas. Taip: viešas konstitucinių dorovinių vertybių ir Konstitucijoje įtvirtintų šeimos pagrindų niekinimas, visuomenės dorovei prieštaraujančių renginių organizavimas užtraukia baudą nuo 1 tūkst. iki 3 tūkst. Lt, pakartotinai – nuo 3 tūkst. iki 6 tūkst. Lt baudą. 
Aš prašyčiau jus palaikyti, paremti. Aš manau, kad Konstitucija yra taikomasis tiesioginis aktas. Tai mūsų tautos referendumu priimtas aktas, todėl prašau pritarti šioms mano nuostatoms. O Teisės ir teisėtvarkos komitetui, jeigu reikia kokių nors konkretesnių formuluočių, galiu prisipažinti, aš teikiu gal penktą kartą su įvairiomis formuluotėmis ir vis tiek niekaip negaliu pataikyti, niekaip netinka, kad ir kokią siūlyčiau formuluotę… Tai tikrai šita yra gal bendresnio pobūdžio. Manau, jeigu pritarsime po pateikimo, paskirsime pagrindinį komitetą, Žmogaus teisių komitetą ar kurį komitetą, tada jie patobulins atsižvelgdami į Teisės departamento išvadas.
PIRMININKAS. Ačiū už pateikimą. Jums reikės atsakyti į aštuonis klausimus. Klausia ponia M. A. Pavilionienė. Ruošiasi D. Kuodytė.
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, Lietuvos Konstitucijoje pasakyta, kad konstitucinė vertybė yra visų asmenų lygybė prieš įstatymą. Iš Konstitucijos dvasios išplaukia, kad demokratija ir teisingumas taip pat yra konstitucinės vertybės, tačiau Lietuvos Konstitucijoje nenurodytos jokios konstitucinės dorovinės vertybės. Kodėl siūlote bausti žmones už tai, ko Konstitucijoje nėra? Ačiū. 
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamoji pranešėja, kolege, yra piktoji ir geroji dvasia. Aš nežinau, su kokia jūs dvasia turite reikalų. (Juokas salėje) Aš kalbu apie gerąją konstitucinę dvasią. Taip.
PIRMININKAS. Ačiū. Atsakymas nuskambėjo. Klausia ponia D. Kuodytė. 
D. KUODYTĖ (LSF). Gerbiamasis pranešėjau, iš tiesų stebina ir žavi jūsų aistra, fantazija vis teikti ir teikti homofobinius įstatymus. Teisės departamentas, pavyzdžiui, pasisakė, kad dėl šito pasiūlymo reikėtų tikslinti sąvokas. Jums reikėtų surašyti tai, apie ką iš tiesų jūs kalbate. Jūs kalbate apie bausmes arba homoseksualių asmenų baudimą, jų galimybę reikšti savo įsitikinimus. Tai yra Konstitucijos 25 straipsnis. 
Kitas dalykas. Kai jūs kalbate, kad iš Europos Sąjungos ateina, noriu priminti, kad mes patys esame Europos Sąjungoje. Noriu klausti, gal jūs vieną kartą nepabijokite ir eikite jau tada toliau – siūlykite išstoti iš tos Europos Sąjungos, iš kurios visas blogis ateina, ir tada galėsime priimti ir tokius įstatymus, kokius jūs siūlote?
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamoji, aš stebinu jus, bet žinote, kas mane stebina? Dažnai pagalvoju, nėra Seime nė vieno vyro… Kažkaip vyrai konservatyviau žiūri, saugo tas vertybes, skaito Konstituciją. Atsiranda tokia grupelė moterų, kuri, atrodo, tikrai tą šeimos židinį saugotų. Ne, jos, klausyk, drasko tą židinį ir jos… Aš nesuprantu, iš kur atsiranda tokie žmonės? Ir dar moterys. Klausykite, aš sau neatsakau į klausimą, dieną ir naktį apie tai galvoju, kodėl motina, kuri pagimdo vaikus, kuri turėtų saugoti tą šeimos židinį, niekas taip… Nežinau, aš neatsakau. Gal jūs man vienam paaiškinsite, iš kur tos jūsų mintys? (Juokas salėje)
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Klausia A. V. Patackas. 
A. V. PATACKAS (DKF). Turime ne tik Konstituciją, turime ir savo tautos papročius, kurių suformavimas truko daug tūkstančių metų. Ten yra tokie žodžiai, kilę iš vieno semantinio krūmo, kaip šeima, kiemas ir kaimas. Nereikia nei Konstitucijos, nereikia nei teisės aktų. Šitie dalykai yra įtvirtinti mūsų savimonėje, mūsų senojoje etinėje baltų kultūroje. Aišku, aš prisidedu prie Petro nustebimo, kodėl moterys, kodėl pačios aršiausios šitų antikristinių įstatymų gynėjos yra būtent moterys? Greitai mes susidursime su tokiais terminais, kaip juvenalinė justicija, su homomafija turėsime reikalų. Lietuva, galima sakyti, kol kas yra vienišas karys šitame nepaprastai svarbiame fronte. Ačiū tau, Petrai, kad keli tuos klausimus, esi šaunus vyras. Linkiu tau ir toliau sėkmės! 
PIRMININKAS. Tai klausimas…
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis kolega, čia buvo ne klausimas, o truputėlį toks susirūpinimas. Iš tikro aš nemaniau, kad prieš dešimt, nereikia nė dešimt, kad prieš penkerius metus kam nors kils kokie nors norai…
PIRMININKAS. Ačiū, Petrai. Kadangi tai nebuvo klausimas, nebus ir atsakymo. Klausia ponas E. Šablinskas. 
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Gerbiamasis pranešėjau, jūs labai gražiai atsiliepėte teikdamas projektą apie šeimą. Aš tikiu, kad jūs tikrai mylite ir suprantate ją kaip katalikišką šeimą, bet paminėjote tėvus. Ką jūs turėjote omeny – lietuvišką ar europinę sampratą? Nes jeigu du tėvai, tai jūs juk prieš tai kovojate. Gal jau reikia tikslinti, kai argumentuojate, kad ten, kur yra tėvas ir mama, ten yra šeima.
P. GRAŽULIS (TTF). Žinote, kas yra? Anksčiau niekam nekilo abejonių, kad tėvai tai yra mama ir tėtis. Tai vadinosi šeima, o dabar jau iš tikro mes pasiklydome tarp trijų pušų. Jeigu nueisi į kaimą, paklausi, kas yra šeima, tau kiekviena močiutė pasakys. Mes Seime nerandame tos formuluotės apibrėžimo. Jau diskutuoja teisininkai, mokslininkai, daktarai, kas yra šeima, jau nežinome. Pasimetėme! Man tai atrodo aišku. Aš net neabejoju, kad vyras ir moteris yra šeima, kad vaikai iš to gimsta, bet čia to klausimo neminiu. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia A. Skardžius. 
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis kolega, šiandien mes turėjome (aš turiu omenyje Seimo delegaciją Europos Tarybos Parlamentinėje Asamblėjoje) malonumą susitikti su kandidatais, Lietuvos deleguojamais į Europos Žmogaus Teisių Teismo teisėjus. Diskusijos metu išgirdome tokį įdomų algoritmą. Jeigu Lietuva įteisintų vienos lyties sąvokas, neišvengiamai turėtume įteisinti ir įsivaikinimą, t. y. leisti toms šeimoms įsivaikinti vaikus. Norėčiau, kad jūs pakomentuotumėte savo teikiamą projektą ir šitą procedūrą.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis Seimo nary, iš tikro tos tendencijos eina iš senbuvių Europos Sąjungos šalių, kur ir mes įstojome, ir mes turime gintis nuo įvairiausių iškrypimų, kuriuos palaiko Europos Sąjungos senbuvės šalys. Jos primeta savo nuostatas labiau negu buvo Sovietų Sąjungoje. Kalbame apie teisines valstybes, bet jos daro spaudimą kai kuriems Seimo nariams, Seimo vadovams, per ambasadas, per ministrus. Visiškai neteisinėmis priemonėmis įpareigoja mus laužyti mūsų Konstituciją, mūsų įstatymus ir paklusti jiems. Žiūrėkite, tie visi paradai, ta pradžia yra tiktai zondavimas, kaip mes toleruojame. Aha, toleruojame paradus, leiskime jiems santuokas, santuokas toleruojame, atiduokime vaikus. Štai ko jie nori. Klausykite, ar mes galime tai toleruoti? Ar mes galime tai leisti? Pirminėje vėžio stadijoje mes su vėžiu kovokime, tada jį dar galime įveikti, antroje sunkiau, o trečioje beveik neįmanoma. Aš manau, pirmiausia neleiskime, kad būtų griaunama Konstitucija, drauskime visokius paradus, o po to ir Europos Sąjunga pamatys, kad mes esame tvirti ir laikomės savo nuostatų, savo Konstitucijos ir mūsų neprievartaus su savo visokiais reikalavimais. 
PIRMININKAS. Ačiū. Prieš klausdamas norėčiau tiktai pakomentuoti jūsų pasakymą, kad Seimo valdžia yra verčiama. Kadangi esu vienas iš jos, tai nesu verčiamas jokių asmenų.
P. GRAŽULIS (TTF). Lenkų frakcijos atstovai žino nuostatas…
PIRMININKAS. Klausia G. Mikolaitis.
P. GRAŽULIS (TTF). Kadangi jūs repliką, gerbiamasis pirmininke, atsakau…
G. MIKOLAITIS (LSDPF). Ačiū. Gerbiamasis Petrai, aš labai pritariu tavo idėjai. Tie paradai, mitingai, manyčiau, turėtų būti šventine proga, Žolinių, Motinos dienos proga, Tėvo dienos proga galbūt galėtų eiti eisenos ir demonstruoti visi gražias šeimas su gražiais vaikais. Niekaip nesuprantu to, kad eina dvi moterys įsivaikinusios, kaip siūloma, ir du vyrai įsivaikinę. Aš tai labai puikiai suprantu, bet, Petrai, pasakyk, gal tu žinai, kodėl jie eina į tas demonstracijas, ko jie ten vaikšto? Šito aš nesuprantu.
Ir kodėl centre? Eitų kur nors pakraščiuose, kad niekas jų nematytų, kur nors prie Neries ar dar kur nors toliau, už Gariūnų turgaus vaikščiotų, o dabar būtinai nori prospekte. Dėl ko jie tai daro, kaip tu manai? 
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis Seimo nary, šita veislė nesidaugina, bet jų daugėja. O kaip daugėja? Per propagandą. Bando pateikti kaip pozityvų dalyką, kad seksualinis iškrypimas yra normalus reiškinys. Jie eina į darželius, į mokyklas ir taip jie dauginasi. Mes ir turime uždrausti tą propagandą. Tai – pagrindinis mūsų dalykas. 
PIRMININKAS. Ačiū. Atsakymas nuskambėjo. Klausia ponas R. Žilinskas. Ruošiasi paskutinysis klausti P. Auštrevičius. Prašau, pone Rokai.
R. ŽILINSKAS (TS-LKDF). Dėkoju, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamasis Petrai, mane žavi tiesiog vaikiškai nuoširdi jūsų nuostaba dėl savaime suprantamų dalykų, tokių kaip Konstitucija. Konstitucijoje yra įtvirtinta piliečių teisė į taikius susibūrimus ir saviraišką. Sakykite, kas šioje nuostatoje jus taip stebina? 
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis kolega, jūs, matyt, negirdėjote ar buvote susimastęs apie ką nors. Aš jums perskaičiau, o jūs bendrai kalbate. Jūs man cituokite konkrečią Konstitucijos nuostatą. Aš jums perskaitysiu Konstitucijos 38 straipsnį: „Šeima yra visuomenės ir valstybės pagrindas. Valstybė saugo ir globoja šeimą, motinystę, tėvystę ir vaikystę. Tėvų teisė ir pareiga – auklėti savo vaikus dorais žmonėmis ir ištikimais piliečiais, iki pilnametystės juos išlaikyti.“ Mes ir turime sudaryti sąlygas auklėti vaikus, nes dabar teigiama, kad visi šitie seksualiniai iškrypimai – ar vyro su vyru, ar moters su moterimi, ar su gyvuliais, ar su kuo, viskas yra normalu. Tai yra nenormalu. Mes turime sakyti. Aš sakau, kad apie tai reikia kalbėti mokyklose ir visur, pasakoti, kokią žalą valstybei, šeimai, žmogui daro visi šie reiškiniai, kurie ateina iš Europos Sąjungos ir kur mus prievartauja, kad mes toleruotume. Štai koks dalykas! Mes turime vykdyti savo Konstitucijoje pateiktas doktrinas.
PIRMININKAS. Ačiū.
P. GRAŽULIS (TTF). Ar atsakiau?
PIRMININKAS. Klausia P. Auštrevičius.
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, jūs tikrai turite retą dovaną, jūs vienu sakiniu galite visus arba supykdyti, arba įžeisti. Jūsų vartojamos sąvokos tikrai nebuvo pilnos dorovės arba doroviškumo, ir aš abejoju, ar jūsų kalbą būtų galima transliuoti moksleiviams siekiant juos ugdyti pilnaverčius ir panašiai. Atleiskite, bet tikrai: „veisliniai“ ir „neveisliniai“, kolegos, iki ko mes nusileidžiame! 
P. GRAŽULIS (TTF). Europos Sąjunga iki to nusileidžia, ne aš. 
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Kolega, aš nesuformulavau…
PIRMININKAS. Prašau klausimą. 
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Aš… Taip…
PIRMININKAS. Ačiū. Pone Petrai, įjungiu mikrofoną atsakyti.
P. AUŠTREVIČIUS (LSF). Kadangi jūs esate labai gilus dorovės srityje, aš siūlyčiau jums kiek fiskalinį dorovės apibūdinimo aspektą iškelti. Kodėl jūs Konstitucijos pažeidimą įvertinote tik 3 tūkst.? 
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis, aš buvau baudžiamąja atsakomybe įvertinęs, bet Seimas atmetė. Dabar liberalizuoju pagal liberalų politiką. (Juokas salėje. Plojimai) 
PIRMININKAS. Pone Petrai, jūs atsakėte į visus klausimus. Galite grįžti į vietą. Po neilgo susikaupimo išklausysime motyvus už ir prieš. Taigi motyvai prieš – D. Kuodytė. 
D. KUODYTĖ (LSF). Gerbiamieji kolegos, iš tiesų kraupu, niūru ir man, tiesą pasakius, visai nejuokinga… 
P. GRAŽULIS (TTF). Man verkti norisi. 
D. KUODYTĖ (LSF). …klausyti tokių kalbų iš šitos tribūnos ir replikų. Nežinau. Atsakysiu Petrui, kodėl moterys. Matyt, mūsų moterys nebijo pasiskaityti šiek tiek plačiau, nei jūsų teikiamos pataisos, ir šiek tiek geriau suvokia, kas yra žmogaus teisės, Europos Sąjunga ir vertybės, todėl pasisako truputį aiškiau ir nelabai bijo jūsų šito, atsiprašau, homofobiško chamizmo. 
Aš tiesiog noriu atsiprašyti visų Lietuvos piliečių, kurie taip pat yra Lietuvos piliečiai, moka mokesčius ir turi klausyti ir stebėti šitokią fantasmagoriją, kuri vyksta šiame Seime. Negalima balsuoti už tokius įstatymus, kurie ne tik daro valstybei gėdą, tačiau ir neša žinią visai Lietuvai, kad piliečiai yra skirstomi, diskriminuojami ir dar gali būti baudžiami už savo įsitikinimus, kas prieštarauja visam kam, taip pat ir mūsų Konstitucijai. Remiantis Konstitucija teikti tokias pataisas, man regis, švelniai tariant, yra labai blogai, todėl pasisakau prieš ir kviečiu nebalsuoti už šį projektą.
PIRMININKAS. Ačiū už išsakytą nuomonę. Nuomonė už – A. Stancikienė.
A. STANCIKIENĖ (DKF). Gerbiamieji kolegos, iš tikrųjų projektas skamba taip: „Viešas konstitucinių dorovinių vertybių (toliau man užstoja tablo) bei Konstitucijoje įtvirtintų šeimos pagrindų niekinimas, visuomenės dorovei prieštaraujančių renginių organizavimas užtraukia baudą…“ ir taip toliau. Aš neįsivaizduoju, kuriam iš pasakytų žodžių, būnant Seimo nariu, būtų galima nepritarti? Jūs man pasakykite? Jūs galite ieškoti ko norite, sliekų galima ieškoti visur, ir ant stalo, žinot, po stalu ieškoti. Bet dabar šnekame apie tai, kad pasakyta tai, kas ir taip kiekvienam padoriam Lietuvos piliečiui yra aiškiai suvokiama. Lieka balsuoti tik už, čia balsavimo prieš nėra, nes mes ateidami į Seimą prisiekėme padėję ranką ant Konstitucijos, čia yra viskas labai aišku. „Konstitucinių dorovinių vertybių bei Konstitucijoje įtvirtintų šeimos pagrindų niekinimas ir visuomenės dorovei prieštaraujančių renginių organizavimas…“ Viskas aišku. Mes privalome pritarti, nes kitaip mes negalėsime reikalauti iš savo visuomenės dorovingo elgesio, jeigu patys balsuosime prieš. Siūlau balsuoti už. 
PIRMININKAS. Ačiū. Motyvai už ir prieš išsakyti. Skelbiu balsavimą. Balsuojame dėl Administracinių teisės pažeidimų kodekso 224 bei 2591 straipsnių pakeitimo ir kodekso papildymo 18821 straipsniu įstatymo projekto Nr. XIP-4490(2). Pateikimo stadija. 
Užsiregistravo 75, balsavo 74: už – 50, prieš – 10, susilaikė 14. Po pateikimo yra pritarta. Nagrinėti siūloma Teisės ir teisėtvarkos komitetui, papildomas komitetas nesiūlomas. (Balsai salėje) Pagrindinis – Teisės ir teisėtvarkos komitetas. (Balsai salėje) Yra pasiūlymas – Žmogaus teisių komitetas. Turėsime sutarti. Gerbiamieji, ar bendru sutarimu sutariame, kad būtų Žmogaus teisių komitetas? Niekas neprieštarauja? Pagrindinis – Žmogaus teisių komitetas, tuomet Teisės ir teisėtvarkos komitetas bus papildomas. Siūlome svarstyti rudens sesijoje. 
Nuomonė po balsavimo, kiek suprantu, M. A. Pavilionienė. Prašau. 
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Aš manau, kad šitas farsas tikrai įeis į Lietuvos žmogaus teisių istoriją. Ponas P. Gražulis šiandien Seimo salėje įžeidė Lietuvos moteris ir lytines mažumas. Neapykantos kurstymas Lietuvos įstatymų pamatu yra baudžiamas tam tikra bausme. Aš noriu pasakyti, kad P. Gražulis dar kartą įrodė, kad kvailių veislė tikrai yra neišnaikinama. Ačiū. (Šurmulys salėje) 
PIRMININKAS. Ačiū. Ponas Petras laukia. Prašau, per šoninį mikrofoną – P. Gražulis. Padiskutuosime, kiek suprantu. 
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji Seimo nariai, man atrodo, kad tas tolerantiškas jaunimas ir jo pasekėjai parodė savo, M. A. Pavilionienės toleranciją kitaip manantiems. Aš taip nemanau, aš manau, kad tai, ką jie propaguoja – nusikaltimas, ar narkomanija, ar alkoholizmas, ar prostitucija, ar bet kas yra blogis, apie kurį reikia kalbėti ir aiškinti, kad tai yra blogis ir su juo reikia kovoti. 
Pabaigoje labai nuoširdžiai noriu padėkoti Seimo nariams, kurie pritarėte po pateikimo, kad tikrai suprantate šio klausimo svarbumą. Ačiū jums!
PIRMININKAS. Ačiū. Labai santūriai prie mikrofono laukia A. Dumčius. Jūsų žodis.
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Ačiū, pirmininke. Aš labai paprastai ir greitai. Mielas Petrai, labai malonu, noriu patarti – nebešokinėk per tvoras, geriau kurk tuos įstatymus!
PIRMININKAS. Ačiū. Paskutinis repliką po balsavimo – A. V. Patackas. 
A. V. PATACKAS (DKF). Siūlau papildomu Švietimo, mokslo ir kultūros komitetą, nes tie klausimai yra humanitariniai ir susiję su šitomis mano paminėtomis sritimis. 
PIRMININKAS. Iš principo mes jau apsitarėme, kokie komitetai, bet jeigu Seimas neprieštarauja, galima papildomu skirti Švietimo, mokslo ir kultūros komitetą. Ar bus prieštaraujančių? (Balsai salėje) Bus. Vadinasi, balsuojame. Kas už tai, kad papildomas, šalia Teisės ir teisėtvarkos komiteto, būtų Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas? Vyksta balsavimas, gerbiamieji Seimo nariai, dėl to, kad būtų papildomai svarstoma ir Švietimo, mokslo ir kultūros komitete. 
Ačiū. Užsiregistravo 79, balsavo 78: už – 54, prieš – 10, susilaikė 14. Taigi sutarėme, kad papildomas, šalia Teisės ir teisėtvarkos komiteto, bus ir Švietimo, mokslo ir kultūros komitetas. Žinome, kad svarstysime rudens sesijoje. Šį klausimą baigėme. 

17.18 val.
Administracinių teisės pažeidimų kodekso 1632, 177, 1772 ir 210 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-46(2), Baudžiamojo kodekso 201 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-47 (pateikimas)

2-12a ir 2-12b klausimai. Ponas A. Matulas, kaip pateikėjas, kviečiamas į tribūną. Administracinių teisės pažeidimų kodekso 1632, 177, 1772 ir 210 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas. A. Matulas. Pateikimo stadija. Labai atsiprašau… 
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, teko girdėti ne kartą ir parlamentarų, ir kitų suinteresuotų asmenų kaltinimus, kad, kovojant su alkoholizmu ir teikiant siūlymus apriboti prekybą, prieinamumą, kainą, neva aš nieko nedarau dėl didėjančios kontrabandos, nelegalaus vartojimo. Todėl, atsižvelgdamas į tas pastabas ir į Policijos departamento, Valstybės sienos apsaugos ir kitų institucijų nuolat parlamente kartojamus ir komitete kartojamus teiginius, kad kovoti su kontrabanda kartais visiškai neefektyvu, nes baudos yra neadekvačios, pavyzdžiui, jeigu asmuo leidžia savo patalpose arba saugoti kontrabandą, arba gaminti nelegalų alkoholį, tai Administracinių teisės pažeidimų kodekse numatytas įspėjimas. Tai policija deda dideles pastangas, nustato pažeidėjus ir už tai žmogus, davęs patalpas arba… savo patalpose, įspėjamas. Arba, pavyzdžiui, jeigu gamini arba gabeni nelegalaus alkoholio, kurio vertė yra iki 2 minimalių gyvenimo lygių, tai yra per 800 Lt, tu gauni baudą 100 Lt. Yra ir panašių dalykų, tai akivaizdu, ir policija tą akcentuoja, kad efektyviai kovoti, kai pelnas, rizika yra daug didesnė negu bauda, nėra efektyvu. Todėl ir šitų dviejų projektų tikslas – padidinti administracinę ir baudžiamąją atsakomybę už pažeidimus, susijusius su neteisėta tabako, alkoholio produktų, kitų akcizinių prekių gamyba, prekyba, laikymu, gabenimu, naudojimu, saugojimu, realizavimu kontrabanda, numatant proporcingas bei adekvačias nuobaudas įstatymą pažeidusiems asmenims. 
Teisės departamentas yra išsakęs keletą pastabų, į kurias, manau, galima būtų ir turėtume atsižvelgti, tai galėtų padaryti Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Maloniai prašau jūsų visų pritarti bent po pateikimo ir manau, kad tos pataisos šiek tiek prisidėtų mažinant nelegalaus alkoholio ir tabako vartojimą. Laba ačiū. 
PIRMININKAS. Ačiū už pateikimą. Jūsų nori paklausti du Seimo nariai. Prašom. Pirmasis – ponas E. Jonyla. 
E. JONYLA (LSDPF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis kolega, kai kurie Seimo nariai yra pateikę įstatymą, sakykime, kad reikia įteisinti naminės gamybą. Jūsų siūlymas – visai priešingas. Ar nebūtų tikslinga, kad vis dėlto pritartume dėl naminės gamybos, o tuos, kurie nusižengė šitam įstatymui, baustume tokiomis baudomis, kurias jūs siūlote? Kaip jums atrodo? Ačiū.
A. MATULAS (TS-LKDF). Pirmiausia, teikdamas šituos siūlymus, išties aš skaičiau šios Vyriausybės programą, kurioje įrašyta, labai daug dėmesio skiriama kovai su plintančiu alkoholizmu ir jo pasekmėmis. Taip pat labai dažnai girdime kolegos ministro V. P. Andriukaičio siekius kovoti su alkoholizmu. Todėl yra šiek tiek keista, kad jo koalicijos kolegos teikia tokius siūlymus legalizuoti samagoną. Kol nėra priimta tokių sprendimų (aš manau, kad nebus priimta Lietuvoje), kurie, be abejo, labai padidintų Lietuvoje alkoholizmą, atneštų neapsakomas nelaimes, teikiu tokį įstatymo projektą. Bet jeigu bus apsispręsta ir kažkas nutars, kad reikia legalizuoti, atitinkamai bus teikiami siūlymai ir dėl kitų įstatymų pataisų, Baudžiamojo, Civilinio kodeksų, kad tos baudos apskritai netaikomos. Bet kol yra mūsų politika, kad vis dėlto kontrabanda (ne tik samagono gamyba, bet apskritai kontrabanda, pilstukas) yra nelegali Lietuvoje, tai šitas projektas atitinka ir Vyriausybės programos dvasią, ir… 
PIRMININKAS. Ačiū už atsakymą. Klausia ponas K. Starkevičius. 
K. STARKEVIČIUS (TS-LKDF). Jūs čia kalbate apie atsakomybę dėl patalpų, kiek aš supratau, apie gaminimą, saugojimą. Bet, kaip žinome, daug gėrimų yra daroma miškuose, laukuose. Kaip čia bus, ar bus baudžiamas savininkas, nes miškų ar žemės plotų yra savininkai, yra miškų savininkai, yra valstybiniai miškai? Kaip čia bus? 
A. MATULAS (TS-LKDF). Ačiū už gerą klausimą. Aš tik pacitavau du pavyzdžius, kada bauda akivaizdžiai yra neproporcinga padarytam nusižengimui ir nusikaltimui. Pagal kitus straipsnius jau ir dabar galioja nuostata ir taikomos baudos. O dėl miškų. Manau, jeigu bus įrodyta, kad savininkas leido arba pats gamino savo miške, žinodamas, kad ten gaminamas nelegalus alkoholis, be abejo, jam irgi bus taikomos baudos, bet jeigu tai nebus įrodyta… Aš manau, kad kiekvienas savininkas bent jau turėtų žinoti, kas darosi jo valdose. 
PIRMININKAS. Ačiū, jūs pristatėte du įstatymų projektus Nr. XIIP-46 ir Nr. XIIP-47 bei atsakėte į visus pateiktus klausimus. Pateikėjas buvo A. Matulas. Motyvai už ir prieš. Nėra. Ir prieštaraujančių? Jeigu bendru sutarimu be balsavimo? Pritarta abiem pateiktiems įstatymų projektams. Siūlome, kad pagrindinis būtų Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Papildomų niekas nesiūlo. (Balsai salėje) Kaip? Papildomu teikėjas siūlo Sveikatos reikalų komitetą. Prieštaraujančių nėra. Papildomas – Sveikatos reikalų komitetas. Ir svarstymas rudens sesijoje. Prieštaraujančių nėra. Šį klausimą baigiame. 
Ačiū. Man dabar patarė Sekretoriatas, kad 2-13, 2-14 svarstyti negalime, nes iki šiol nepateiktas reikalingas parašų skaičius. Šių klausimų nesvarstome. 

17.26 val.
Civilinio kodekso 3.3 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-472, Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo papildymo 7 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-473 (pateikimas)

Einame prie 2-15a ir 2-15b. Teikėjas – R. J. Dagys. Pasirašė 47 Seimo nariai. Civilinio kodekso 3.3 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-472 ir Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo papildymo 7 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-473. Prašom, pone Dagy. Pateikimo stadija. 
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, aš turbūt pateiksiu juos iš karto abu, nes jie tarpusavyje susiję. Turbūt būtų logiška užduoti tarpusavyje susijusius klausimus, nors tai yra skirtingų įstatymų pataisos, vieno kodekso pataisa. Aš teikiu šitą įstatymo projektą 18 Seimo narių vardu. Šitie žmonės daugiausia yra parlamentinės grupės „Už šeimą“ nariai, atstovauja visoms frakcijoms. Iš tikrųjų siūlome esmines pataisas, esminį supratimą apie pagrindinę vaikų teisę. Tada, kai buvo rašomi tarptautinės teisės aktai, kai Europos Sąjunga labai aiškiai deklaravo krikščioniškas vertybes, kai niekam nekilo klausimas, kas yra šeima, ir buvo problemų su žmogaus teisėmis, vaiko teisėmis, tai buvo rašomos pataisos ginant žmogaus teises, taip pat ir vaiko teises. Tai buvo natūralus procesas, kuris vyko ir visi kontekstą suprato, kad visi kiti klausimai yra kaip ir savaime suprantami. 
Dabar, po ilgų transformacijų, įvairių atakų prieš šeimos vertybes, ateina laikas įtvirtinti tai, kas buvo anksčiau savaime suprantame. Ir viena iš pagrindinių vaiko teisių yra vaiko teisė į tėvystę ir motinystę, į tėvą ir motiną. Į tėvą ir motiną, kurie yra skirtingų lyčių, vienas kitą papildo, jį auklėja. Tai yra fundamentali jo teisė, pagrindinė teisė. Vaikas niekada nepaišys savo paveikslėliuose, piešiniuose kokios nors vaikų teisių kontrolierės ar kokio kito atstovo. Paišys tėvą ir motiną, kad ir koks jis yra. Tai yra vienas aspektas. 
Kitas aspektas yra tai, kad turi būti prievolė pačiam tėvui ir motinai, kaip užtikrinti teisę to paties vaiko į tėvystę, į motinystę, nenusišalinti nuo jų pareigų visą gyvenimą, nesvarbu, kaip susiklosto tas gyvenimas. Čia nėra sąvokos „šeima“, dėl kurios mes ginčijomės. Tai yra tiesiog tam tikras biologinis ryšys, tėvystės ir motinystės ryšys. 
Kita prievolė yra pačiai mūsų valstybei kurti tokias sąlygas, kad tokia teisė galėtų būti įgyvendinta. Ne visas Vaiko teisių pagrindų įstatymo normas mums pavyksta įgyvendinti, bet tai suponuoja tam tikrą prievolę visais įstatymų lygmenimis ir valstybės programose daryti būtent taip, kad būtų pasiekti tie tikslai, ir ne vien represiniais būdais, bet švietimu, auklėjimu ir t. t. Kad nebūtų į mūsų programas brukamos tos idėjos, kurios mums tikrai yra nepriimtinos, bet dėl kurių nekilo abejonių ilgus laikus, kai buvo okupacija. Dabar, tiesa, mes visi čia daugumos buvome pavadinti kvailiais, bet paliksime spręsti tiems patiems žmonėms apie savo sugebėjimus. Tie kvailiai teikia tokį įstatymą ir manau, kad jis tikrai yra reikalingas. Tai Vaiko teisių pagrindų įstatymą ir, iš kitos pusės, yra teikiamas ir Civilinio kodekso 3 straipsnio pakeitimo įstatymas, kuriuo įteisinamas tėvystės ir motinystės papildomumo įstatymas, išplaukiantis iš lyčių skirtingumo. Kad nebūtų visokių gender lups programų, socialinės lyties įteisinimo ir dar visokių dalykų, kurių mums gali pribrukti į švietimo sistemą. Palikime tą patiems tėvams spręsti, o ne prievarta mėginti mums įrodyti, kad lytis gali keistis dešimtkart per dieną. Reikia suvokti, kad tėvas ir motina turi priedermę išlaikyti ir auklėti savo vaikus. Bet, suvokdami tuos skirtumus, jie turi papildyti vienas kitą ir palaikyti vienas kitą. Reikia mokyti, kaip tą padaryti, o ne keisti lytį, vieną dieną deklaruoti esant vyru ar moterimi ir panašiai. Todėl siūlau šitų įstatymų pataisas, kurioms iš esmės, turbūt normaliai žiūrint, kaip savaime suprantama, turėjome seniai pritarti.
PIRMININKAS. Ačiū teikėjui. Vis dėlto reikės atsakyti į septynis klausimus. Ponia M. A. Pavilionienė klausia pirmoji. Ruošiasi D. Kuodytė.
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, jūsų siūlymas yra tikras juridinis šedevras. Aš tikrai negirdėjau ir niekur neskaičiau, kad du skirtingi biologiniai kūnai gimdo teisę. Aš maniau, kad teisę konstruoja žmogaus protas. Jūs teigiate, kad tėvystė ir motinystė papildo vienas kitą. Tai kaip tada traktuosite atvejį, kai moteris yra išprievartaujama gatvėje, pagimdo kūdikį, o tėvas seniai pasipustęs padus? Tai gal gimęs kūdikis kreipsis į Europos Žmogaus Teisių Teismą ieškoti savo tėvo, dingusio tėvo? Kaip bus tokiu atveju? Ačiū.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Ačiū už klausimą. Klausimas, aišku, atspindi jūsų pasaulėžiūrą, sunku su jumis ginčytis. Bet net ir to tėvo, kuris nusikaltęs prieš savo sūnų ar prieš savo dukrą, mes privalome užtikrinti prievolę, kol jis gyvas, rūpintis savo dukra ir savo sūnumi. 
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia ponia D. Kuodytė. Ruošiasi P. Gražulis.
D. KUODYTĖ (LSF). Gerbiamasis prelegente, labai daug ir gražiai buvo pasakyta apie vaiko teises. Tačiau vaiko teisė yra ir turėti saugią aplinką. Aplinką, kurioje nėra pažeidžiamos jo, kaip asmenybės, teisės, kur jis nėra žeminamas, skriaudžiamas, mušamas ir panašiai. Jis turi teisę gyventi šeimoje, bet ne kolchozinio tipo vaikų globos namuose. Iš tiesų kas buvo padaryta, kad tie vaiko interesai ir vaiko teisės būtų užtikrintos tuo metu, kai jūs aktyviai dirbote šioje srityje, ir kodėl šios vaiko teisės, sakykime, yra paraštėse?
Ir ką jūs galvojate daryti su tais vaikais, kurie jau dabar auga homoseksualių žmonių šeimose ir privalo slėptis, nes jie yra marginalizuojami tokiu būdu, kaip jūsų pateikiami projektai?
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Jūs uždavėte tris klausimus. Kai mes buvome valdžioje, jūs asmeniškai priešinotės, kad būtų pateikta Konstitucijos pataisa. Taip ir fiksuokime. Iškeltą problemą dėl smurto sprendžia visai kiti įstatymai. Mes turime Smurto artimoje aplinkoje įstatymą, kuris ir numato tuos atvejus, kai yra prievartaujama, smurtaujama prieš vaiką ir panašiai. Tai yra tų įstatymų priedermė.
O tai, kad mes turime stengtis perduoti į šeimą, būtent į šeimą, ir apibrėžti, kas tai yra šeima, o ne kad šeima yra bendrabutis, tai taip, mes iš tikrųjų turime tą padaryti. Nes kol kas kai kurių žmonių įsivaizdavimu šeima gali būti toks darinys. Kur tada sugrąžinti tą vaiką? Į kokį bendrabutį, į kokią kompoziciją ir kam jį auklėti?
PIRMININKAS. Ačiū. Klausia P. Gražulis. Ruošiasi A. V. Patackas.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis pranešėjau, man čia ir taip labai aišku. Aš manau, kad jei nebūtų vėl įvairiausių europietiškų tendencijų, šito įstatymo ir nereikėtų. Bet aš manau, kad įstatymas yra laiku, Seimas dar turi vertybinių nuostatų ir tikrai pritars šioms įstatymo pataisoms ir, matyt, niekam nekils noro ateityje jas keisti. 
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Aš tikrai nesu Europos Sąjungos skeptikas, kaip jums atrodo. Aš manau, kad Europos Sąjungoje yra įvairių iniciatyvų, bet ši teisė, apie kurią mes kalbame, yra subsidiari kiekvienos valstybės teisė tvarkyti šituos santykius taip, kaip jai atrodo vadovaujantis savo Konstitucija. Jokios prievartos šioje srityje negali būti. Gali mums rekomenduoti ką nors daryti Europos Parlamentas, bet tai neprivalomos direktyvos. Mes patys tvarkomės taip, kaip mums atrodo. Net tokioje sekuliarioje valstybėje kaip Vengrija tie dalykai irgi sutvarkyti panašiu būdu. Patys priimkime deramus įstatymus ir gerbkime savo sprendimus. 
PIRMININKAS. Ačiū. Ponas A. V. Patackas. Ruošiasi A. Stancikienė.
A. V. PATACKAS (DKF). Dėl terminų. Įstatyme ypač labai svarbūs terminai. Aš pabandysiu tą šiek tiek griozdišką „tėvystės ir motinystės tarpusavio papildomumo“ terminą paaiškinti teologiškai. Nesu joks teologas, tačiau visi turbūt žinome posakį „ir du bus viena“. Ir vyras, ir moteris, tėvas ir motina yra viena, kai susijungia į šeimą. Apskritai žmogus kaip toks yra visas kaip Dievo kūrinys tik tada, kai susilieja dvi skirtingos to paties Dievo sukurtos prigimtys. Ar jums neatrodo, kad reikėtų truputį padirbėti prie termino? Galbūt skambėtų „tėvystės ir motinystės tarpusavio dermė“ arba tiesiog „dermė“? Nes tas papildomumas daugeliui kels klausimą, ką tai reiškia? Aš pats irgi turėjau aiškintis…
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamasis kolega, labai ačiū už klausimą.
A. V. PATACKAS (DKF). Dar kartą primenu, pasižiūrėkime į Šventąjį Raštą, ten yra labai paprastas sakinys „Ir du bus viena“.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamasis kolega, labai ačiū už jūsų klausimą. Aš tikrai manau, kad atėjo laikas labai rimtai diskusijai visais šiais klausimais. Jeigu mes priimsime šias įstatymo pataisas, eina visai kitokia mūsų teisinių aktų konstrukcija. Ir Seimas turėtų aktyviai apsvarstyti įvairiausius pjūvius ir aspektus. Čia teisininkai rengė šias pataisas ieškodami analogų ir pavadinimų, kuriuos galėjo rasti. Jeigu bus randamas koks nors tikslesnis juridinis terminas, nors Teisės departamentas to nepastebėjo, kad čia būtų netikslus terminas, tai tikrai manau, kad visada galima jį pakeisti. Kita vertus, galų gale reikia pradėti kalbėti ir su mūsų tėvų bendruomene, o ne stumti įstatymus, kurie kišasi į šeimą, ir panašiai. Prieš tai pasišnekėti su tėvais ir panašiai. Išaiškės, kad Lietuvoje 90 % lietuvių yra kvailiai, anot kai kurių, bet ką padarysi, tokioje valstybėje gyvename.
PIRMININKAS. Ponia A. Stancikienė. Ruošiasi E. Šablinskas. 
A. STANCIKIENĖ (DKF). Kadangi atsakydamas į kitų klausimus atsakėte į mano klausimą, aš atsisakau klausimo, tik labai dėkoju už jūsų šitą gražią iniciatyvą ir tikrai tikiuosi, kad ji bus palaikyta. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Kadangi nebuvo klausimo, nebus atsakymo. E. Šablinskas. 
E. ŠABLINSKAS (LSDPF). Gerbiamasis pranešėjau, vis dėlto žiūrint, kiek paskutiniu metu visi taip pasiruošę ir stipriai kovoja iš tribūnos dėl vaiko teisių, aš nematau, kad čia būtų kas nors kalbama dėl pareigų, dėl kurių nukenčia ne tiek vaikai, o ir auklėtojas, ir mokytojai. Bet svarbiausia, jūs sakėte, kad šį įstatymą jums padėjo rengti teisininkai. Aš pirmą kartą skaitau: „kai valstybė neturi priimti tokių teisės aktų bei kitiems asmenims suteikti teisių, kurių pasekmėje…“ Kas tokį griozdišką ir antiteisinį straipsnį jums galėjo padėti įrašyti į jūsų pataisas?
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Aš manau, kad jis yra labai tikslus ir visiems suvokiamas. O kad pareiga atsiranda tėvams, tai, man atrodo, irgi visiems suvokiama. Tėvystė, teisė į tėvystę ir motinystę yra abipusis ryšys tarp vaiko ir tėvo, tarp vaiko ir motinos. Dar yra ryšys tarp tėvo ir motinos, vienas kito papildomumo ryšys. Tai yra tas trikampis, ant kurio stovi šeima kaip pagrindinė Konstitucijos ląstelė. Mes sunkiai susikalbame vienas su kitu, nes vieni mano, kad Konstitucijos 38 straipsnis yra pagrindinis, kur kalbama, kad šeima yra pagrindas ir iš jos išplaukia visos teisės, ir kiti mano, kad valstybinis biurokratinis kišimasis yra geriausias rūpestis mūsų vaikais ir visais kitais.
Aš taip nemanau. Nemanau, kad aš galėčiau kištis į kitą šeimą, jeigu nematyčiau, kad ten negresia vaikui fizinis smurtas ir susidorojimas su juo, nemanau, kad (…) teisių kontrolieriai galėtų bet kada iš tos šeimos atimti vaiką, ir panašiai. Aš manau, kad šeima bet kuriuo atveju susitvarko su šiomis pareigomis geriau, negu kuris nors iš mūsų žiūrėdamas iš Vilniaus į kokio nors rajono pakraštį. Tai yra fundamentalus požiūrių skirtumas. Šioje vietoje labai sunku susikalbėti, nes jeigu tu manai, kad bet kuri valdžios įstaiga gali daryti, ką nori, tai taip jau buvo: vežė mus į Sibirą, atskyrė vaikus ir visa kita, augome skritingose vietose. Taip, buvo toks požiūris, bet ar jis teisingas? Manau, kad ne.
PIRMININKAS. Ačiū. Ir paskutinysis klausia L. Balsys. 
L. BALSYS (MSNG). Gerbiamasis pranešėjau, Europos teisės departamentas vienareikšmiškai teigia, kad jūsų siūlomos pataisos visiškai prieštarauja Europos žmogaus teisių konvencijai, kuri Lietuvai privaloma. Bet aš norėjau paklausti dėl praktinio pavyzdžio, nes visos pataisos patikrinamos praktiniame gyvenime. Jeigu yra šeima, kurioje tėvas mirė ir paliko nėščią žmoną, paskui gimė vaikas, ir žmona daugiau neištekėjo, o gyveno su seserimi viename bute. Gimęs vaikas užaugo laimingai su dviem moterimis – su mama ir su teta. Tai ar pagal jūsų pataisas jūs tokią šeimą ardysite, ar atiduosite vaiką kitai šeimai, kur yra tėvas, ar kaip? Ačiū.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Jūs pats įsiklausykite, ką jūs pasakėte. Augo su mama ir teta. Kas čia blogo? Bet kai Jonas yra tėtis, o Petras yra mama, tai čia jau yra kas kita. Kitas dalykas. Jūs visiškai iškreipiate Europos teisės departamento siūlymus. Jie pateikė praktiką, kuri gali būti vienaip ar kitaip vertintina, o teiginys, kad Europos Parlamentas mums kažką rekomendavo, tai atkreipiu dėmesį, kad tai yra visiškas nonsensas. Pagal Lisabonos sutartį Europos Parlamentas šiuo atžvilgiu yra patariamoji institucija. Jums, kaip buvusiam ten, būtų laikas tai žinoti. Matyt, ne viską pasižiūrėjote gerai.
PIRMININKAS. Dėkojame ponui R. J. Dagiui už pristatymą ir atsakymus į klausimus. Taigi, motyvai už ir prieš. Pradėsime nuo damų. Motyvas prieš – ponia M. A. Pavilionienė. 
M. A. PAVILIONIENĖ (LSDPF). Labai ačiū. Pono R. J. Dagio, kaip ir pono P. Gražulio, projektai į keblią padėtį stato Lietuvos valstybę. Pirmininkavimo Europos Tarybai metu Seimo, Vyriausybės atstovai ir pati Prezidentė turės aiškintis, kodėl demokratinės valstybės Seime siūlomi tokie žmogaus teises ir laisves pažeidžiantys projektai. Todėl siūlau nebalsuoti už šiuos projektus, konkrečiai du pono R. J.Dagio projektus, nes šie projektai stumia mus į atsilikimą. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju už trumpą, konkretų pasisakymą. Ponia V. Aleknaitė-Abramikienė – motyvai už. 
V. ALEKNAITĖ-ABRAMIKIENĖ (TS-LKDF). Ačiū. Aš, priešingai, siūlau pritarti šiam projektui, kuris yra ne pono R. J. Dagio, bet visų frakcijų atstovų, taip pat ir jūsų, gerbiamoji Aušrine, frakcijos atstovas pasirašė. Ir būtent todėl, kad šis projektas turi ne tik gerą ir labai teisingą intenciją, bet labai gerą ir tikslią juridinę formą. 
Atkreipiu jūsų dėmesį, kad straipsnis, kuris yra papildomas, kalba apie šeimos santykių teisinio reglamentavimo principus. Tėvystės ir motinystės tarpusavio papildomumo principas išplaukia iš visų kitų principų, kurie išdėstyti šiame straipsnyje. Jis užtikrina ne tik vaiko teises, jis kviečia Lietuvos šeimas išsaugoti šeimos santykių darną ir vientisumą. Jeigu mes kalbame apie tėvystės ir motinystės tarpusavio papildomumo principą, tai deklaruojame, jog darna šeimoje, darna tarp vyro ir moters, tarp tėvo ir motinos yra teisinis gėris, kurį valstybė įsipareigoja ginti jai prieinamomis priemonėmis. Tai nėra diskriminacija, tai yra tik pasakymas, kokie dalykai, kokie principai yra svarbūs Lietuvos Respublikos šeimos santykiuose.
O kalbėti apie tai, kad kažkas mus gali priversti daryti taip, kaip mes nenorime, tai tikrai to nėra. Neseniai Seime lankėsi Europos Parlamento Moterų teisių ir lyčių lygybės komitetas. Jo pirmininkas patikino mane, jog pagal Lisabonos sutartį Europos Sąjunga nieko negali priversti, nes šeimos santykiai yra nacionalinių valstybių teisinio reguliavimo sritis. Todėl tai, ką mes nuspręsime, tai ir turėsime. Pagal mūsų priimtus įstatymus mus vertins ir Strasbūro teismas, ir Žmogaus Teisių Teismas, ir Tarptautinis teisingumo teismas. Todėl aš manau, kad itin korektiška ši formuluotė išspręstų daugybę problemų, daugybę konfliktų mūsų visuomenėje ir padėtų teisingą pagrindą lyčių tarpusavio santykiams. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Nuomonės už, nuomonė prieš išsakytos. Tie klausimai yra jau paskutiniai mūsų darbotvarkėje. Dėl to, kad yra akivaizdus nuomonių skirtumas, skelbiu balsavimą. Balsuosime dėl Civilio kodekso 3.3 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto Nr. XIIP-472 ir Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo papildymo 7 straipsnio pakeitimo ir papildymo įstatymo projekto Nr. XIIP-473 po pateikimo. 
Užsiregistravo 76 Seimo nariai, balsavo 76: už – 56, prieš – 4, susilaikė 16. Taigi, po pateikimo yra pritarta. 
Siūlomi komitetai: pagrindinis – Teisės ir teisėtvarkos komitetas, papildomas – Socialinių reikalų ir darbo komitetas. Kitų pasiūlymų nėra. Siūloma svarstyti rudens… Atsiprašau, teisingai patikslino. Dėl projekto Nr. XIIP-472 pagrindinis – Teisės ir teisėtvarkos komitetas, papildomas – Socialinių reikalų ir darbo komitetas, o dėl projekto Nr. XIIP-473 atvirkščiai: pagrindinis – Socialinių reikalų ir darbo komitetas, o papildomas – Teisės ir teisėtvarkos komitetas. Papildomų pasiūlymų nėra. Siūloma svarstyti rudens sesijoje. 
Mūsų darbotvarkė baigta, pareiškimų nėra. Ačiū už darbštumą, kantrumą. Pagal daugumos pageidavimą registruojamės.
Užsiregistravo 74 Seimo nariai.
Ačiū už darbą. Gero poilsio. Vakarinį posėdį skelbiu baigtą. (Gongas)