LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
II (PAVASARIO) SESIJOS
RYTINIO POSĖDŽIO NR. 68
STENOGRAMA

2013 m. birželio 25 d.

Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininkas V. GEDVILAS,
Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas V. GAPŠYS
ir Seimo Pirmininko pavaduotoja I. DEGUTIENĖ

PIRMININKAS (V. GEDVILAS). Labas rytas, gerbiamieji kolegos! Norėčiau paprašyti, kad užimtumėte savo darbo vietas. Leiskite paskelbti Lietuvos Respublikos Seimo 2013 m. birželio 25 d. plenarinio posėdžio pradžią. (Gongas)

10.01 val.
Vyriausiosios rinkimų komisijos nario priesaika

Gerbiamieji kolegos, mūsų darbotvarkės 1-1 klausimas – Vyriausiosios rinkimų komisijos nario priesaika. Galiu priminti, kaip jinai yra vykdoma. Šių metų birželio 18 d. mes priėmėme Seimo nutarimą „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl Vyriausiosios rinkimų komisijos sudarymo“ pakeitimo ir papildymo“, kuriuo į Vyriausiąją rinkimų komisiją paskyrėme Vygandą Kastanauską. Įstatymas numato, kad Vyriausiosios rinkimų komisijos nariai prisiekia Seime. Priesaiką priima Seimo Pirmininkas arba Seimo Pirmininko pavaduotojas. Prisiekęs asmuo po priesaikos tekstu pasirašo. Priesaikos tekstas negali būti keičiamas. Priesaika galioja visą paskyrimo į Vyriausiąją rinkimų komisiją laikotarpį. Vyriausiosios rinkimų komisijos pirmininko ir jos narių priesaikų tekstai saugomi Seime.
Kviečiu prisiekti naują Vyriausiosios rinkimų komisijos narį V. Kastanauską.
V. KASTANAUSKAS. Aš, Vygandas Kastanauskas, prisiekiu būti ištikimas Lietuvos Respublikai, laikytis jos Konstitucijos ir įstatymų, sąžiningai ir garbingai atlikti savo pareigas Vyriausiojoje rinkimų komisijoje ir susilaikyti nuo poelgių, pažeidžiančių įstatymus ir žmogaus teises. Tepadeda man Dievas! (Plojimai)
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, visus kviečiu registruotis.
Užsiregistravo 98 Seimo nariai. Tęsiame plenarinį posėdį.

10.05 val.
Seniūnų sueigos patikslintos 2013 m. birželio 25 d. (antradienio) posėdžių darbotvarkės tikslinimas ir tvirtinimas

Darbotvarkės 1-2 klausimas – Seniūnų sueigos patikslintos 2013 m. birželio 25 d. (antradienio) posėdžių darbotvarkės tikslinimas ir tvirtinimas. Kokių bus pasiūlymų dėl darbotvarkės?
Gerbiamasis B. Bradauskas. Prašom.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Dėkoju, Pirmininke. Frakcijos vardu prašau įtraukti į darbotvarkę Pridėtinės vertės mokesčio 19 straipsnio papildymo ir pakeitimo įstatymo projektą Nr. XIIP-770, kurį teikia keturių frakcijų atstovai. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Kokių būtų dar pasiūlymų? K. Glaveckas. Prašom, kolega.
K. GLAVECKAS (LSF). Gerbiamieji kolegos, aš suprantu, kad visiems rūpi mokestinė sistema, bet tokioje situacijoje, kokioje mes esame, kai faktiškai liko trys posėdžiai iki šios sesijos pabaigos, techniškai jų priimti beveik neįmanoma ir dar žinant, kad juos turės pasirašyti Prezidentė ir turės būti atspausdinti „Valstybės žiniose“. Be to, kada mes nežinome, koks bus kitų metų biudžetas, kada mes nežinome kontrolinių rodiklių, dabar bandyti koreguoti atskirus rodiklius arba bent jau vaizduoti, kad juos koreguojam, yra tiesiog neprotinga. Spalio 18 d., kada ateisime su biudžetu, mes turėsime visą mokestinę sistemą iš naujo tvarkyti sisteminiu požiūriu. Todėl Liberalų frakcijos vardu siūlau 5a, 5b ir 5d klausimus išbraukti iš darbotvarkės kaip teikiamus ne laiku ir iš tikrųjų nieko neduodančius. Ačiū.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, mes išgirdome visų Seimo narių pasiūlymus. Daugiau prie mikrofonų stovinčių nėra. Pradėsime kiekvieną atskirai peržiūrėti ir priimti sprendimą, ką išbraukti, ką palikti darbotvarkėje.
Dabar dėl Seimo nutarimo „Dėl referendumo dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos 47 straipsnio“ pakeitimo. Seimo kanceliarijos Teisės departamentas padarė išvadą, kad galimai prieštarauja Konstitucijai, todėl šito klausimo į darbotvarkę įtraukti negalime. Mes išbraukiame šį klausimą iš darbotvarkės.
Dabar projektas Nr. XIIP-770, B. Bradausko pasiūlymas. Nėra Teisės departamento išvados, pagal Statutą taip pat negalime įtraukti į šios dienos darbotvarkę. Nėra Teisės departamento išvados.
Dabar dėl kitų klausimų, kuriuos siūlė K. Glaveckas. (Balsai salėje) Klausimai 5a, 5b, 5c, 5d. (Balsai salėje) Sekundę! Tiesiog mes dabar apsispręsime dėl tų klausimų, po to, gerbiamasis Broniau, grįšime prie jūsų klausimo. Ar jūs norite iš karto komentuoti dėl savo? Prašau komentuoti. Galime ir taip, ir taip.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Kol ateis laikas pagal darbotvarkę, Seimo kanceliarijos Teisės departamentas žada pateikti išvadą, todėl aš prašau įtraukti, nes jeigu neįtrauksime šio klausimo šiandien, tiesiog nesuskubsime jo apsvarstyti. Todėl labai prašau tą padaryti.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, tada mes turėsime balsuodami nuspręsti ir priimti sprendimą.
Gerbiamasis A. Kubilius. Prašom dėl darbotvarkės.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, aš tikrai siūlau nepritarti B. Bradausko siūlymui, nes čia svarstome mokestinius klausimus ir dar net nėra Teisės departamento išvados.
Antras dalykas. Aš niekaip nesuprantu, ką posėdžiauja ir dėl ko tariasi valdančiosios koalicijos politinė taryba, po kurios penktadienio sprendimo, atrodo, buvo aišku, ką Seimas šiandien svarstys. Pasirodo, niekas neaišku, ką šiandien Seimas mokestiniais klausimais svarstys, nes dabar čia prasideda visiški ekspromtai. Siūlau nepritarti tokiems ekspromtams mokestiniais klausimais.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, tada tariamės taip: jeigu bus Teisės departamento išvada, tada įtrauksime į darbotvarkę. (Balsai salėje: „Balsuojam!“) Vienu žodžiu, dabar apsispręsime balsuodami. Jeigu Teisės departamento išvada bus, tada mes šitą klausimą svarstysim. Dabar balsuojame. Kas už tai, kad įtrauktume į darbotvarkę įstatymo projektą Nr. XIIP-770? Kviečiu visus balsuoti. Kas už, balsuojate už, kiti balsuoja prieš arba susilaiko.
Gerbiamieji kolegos, už – 72, prieš – 24, susilaikė 8. Į darbotvarkę įtrauktas. Jeigu gausime Teisės departamento išvadą, tuomet svarstysime šitą klausimą.
Dabar dėl kitų pasiūlymų, dėl 5a, 5b ir 5c. Aš taip supratau, kad K. Glaveckas frakcijos vardu. Frakcijos vardu, taip? Kviečiu balsuoti.
Gerbiamieji kolegos, dar kartą susikoncentruokime: dėl klausimų, kurių Nr. 1-5a, 1-5b, 1-5c ir 1-5d. K. Glaveckas siūlo išbraukti. (Balsai salėje) A, b, c. Dėl c jūs nesiūlote? Dar kartą kartoju: dėl 1-5a, 1-5b ir 1-5d. Teisingai? Gerai. Kas už tai, kad išbrauktume, balsuoja už, kas mano kitaip, balsuoja prieš arba susilaiko. Kad neišbrauktume, balsuoja prieš arba susilaiko. Kas už K. Glavecko nuomonę, balsuoja už.
Gerbiamieji kolegos, už – 33, prieš – 48, susilaikė 28. Pasiūlymui išbraukti 1-5a, 1-5b ir 1-5d klausimus iš darbotvarkės yra nepritarta. Šie klausimai lieka darbotvarkėje.
Daugiau pasiūlymų ir pastabų nėra. Ar galime pritarti su visom pastabom, pasiūlymais ir pakeitimais dėl darbotvarkės bendru sutarimu? Labai ačiū, pritarta bendru sutarimu.

10.12 val.
Lietuvos Respublikos Seimo narių interpeliacija sveikatos apsaugos ministrui V. P. Andriukaičiui (pateikimas ir svarstymas)

Vykdome darbotvarkę. Mūsų darbotvarkės 1-3 klausimas – Lietuvos Respublikos Seimo narių interpeliacija sveikatos apsaugos ministrui Vyteniui Povilui Andriukaičiui. Noriu priminti Statutą ir visą procedūrą, kaip yra vykdoma interpeliacija. Interpeliacija Seimo posėdyje nagrinėjama šia tvarka: 1) interpeliacijos pateikėjų atstovo kalba (iki 10 min.); 2) interpeliaciją gavusio pareigūno atsakymas (iki 30 min.); 3) interpeliaciją gavusio pareigūno atsakymai į Seimo narių klausimus (iki 30 min.); klausimai užduodami tokia pat tvarka kaip Vyriausybės valandos metu; 4) diskusija, kurioje žodis paprastai suteikiamas paeiliui pritariantiems ir nepritariantiems atsakymui į interpeliaciją Seimo nariams; 5) baigiamasis interpeliaciją gavusio pareigūno žodis; 6) interpeliacijos pateikėjų atstovo baigiamasis žodis; 7) Seimo nutarimo dėl interpeliacijos projektui parengti redakcinės komisijos sudarymas pagal šio statuto 71 straipsnio reikalavimus; ne mažiau kaip 1/3 komisijos narių turi sudaryti interpeliacijos pateikėjai.
Dabar 222 straipsnio 3 dalis. Gal vėliau, užmiršite, jeigu perskaitysiu. Kai baigsime visas šitas procedūras, dar kartą pakartosiu 222 straipsnį.
Dabar pradedame nuo 1 dalies – interpeliacijos pateikėjų atstovo kalbos. E. Masiulis pristatys interpeliaciją. Dar kartą primenu, iki 10 min.
E. MASIULIS (LSF). Laba diena, gerbiamieji Seimo nariai, gausiai susirinkę Seimo posėdžio svečiai! Noriu interpeliacijos autorių vardu pristatyti interpeliacijos klausimus, teikiamus sveikatos apsaugos ministrui ponui V. P. Andriukaičiui.
Pirmiausia norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad per visą dvidešimt trejų metų parlamentarizmo istoriją Seime nutiko beprecedentis atvejis. Interpeliacijos autoriai pateikė 23 klausimus sveikatos apsaugos ministrui V. P. Andriukaičiui, pagal Seimo statuto numatytą tvarką juos užregistravo Seimo Pirmininkui, Seimo Pirmininkas juos perdavė sveikatos apsaugos ministrui. Gavę sveikatos apsaugos ministro atsakymus mes pamatėme, kad tiesiog yra suklastotas interpeliacijos tekstas – 116 ištrintų ministro vienasmeniškai, savavališkai interpeliacijos originalo eilučių. Tai, be jokios abejonės, demonstruoja nepagarbą ne tik interpeliacijos autoriams, bet ir visam parlamentui.
Dar daugiau – stebina sveikatos apsaugos ministro paaiškinimas, kad ši interpeliacija neturi teisinio pagrindo ir neatitinka Statuto normų. Statute, kaip kalba ministras, teigiama, kad dėl priimtų sprendimų turi būti vykdoma interpeliacija, o ministras, sakydamas, kad jis jokių sprendimų nepriėmė, sako, kad šita interpeliacija neteisėta. Tai, viena vertus, praėjo 200 dienų šios Vyriausybės darbo ir apmaudu, kad ministras prisipažįsta, kad jokių sprendimų nėra priėmęs, kita vertus, apie ką mes kalbame, jeigu pats sveikatos apsaugos ministras savo parašu patvirtino, pasirašė po interpeliacijos tekstu, ir dėl to, dėl jos teisėtumo, neabejoja. Tai aš manau, kad tos abejonės yra išsklaidytos.
Be jokios abejonės, sveikatos apsaugos sistema yra tikrai sudėtinga sistema, ir mes ten susiduriame su labai daug problemų, kurios yra žinomos ne tik ministrui, bet turbūt ir didžiajai daliai Lietuvos visuomenės. Susidariusios eilės prie gydytojų kabinetų, finansavimo trūkumas, iš tikrųjų galbūt ne visada racionaliai paskirstomos Sveikatos fondo lėšos valstybinėms gydymo įstaigoms – tai iš tikrųjų daugybė problemų, kurias turi spręsti kiekvienas Seimo narys ir, aišku, sveikatos apsaugos ministras, kuris, šiandien eidamas šitas pareigas, labiausiai už tai yra atsakingas.
Interpeliacijos autoriai labai aiškiai nori ministro paklausti, kad visi žmonės girdėtų. Šiemet yra numatytas 135,8 mln. Lt didesnis Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžetas nei 2012 m. Būtent sveikatos apsaugos ministro ir Vyriausybės sprendimu vidutiniškai 11 % yra sumažintas sveikatos priežiūros įstaigų finansavimas. Tai akivaizdžiai neigiamai atsiliepia sveikatos paslaugų prieinamumui ir kokybei. Jau dabar mus pasiekė labai konkrečios žinios tiek iš rajonų ligoninių, tiek iš miestų ligoninių, kad dalis medikų, dalis aptarnaujančio personalo dėl to, kad ligoninės neturi normalaus darbo užmokesčio fondo, yra išleidžiami nemokamų atostogų, yra iš tikrųjų taupoma vaistų įsigijimui, reikalingos įrangos atnaujinimui. Tai, aišku, daro įtaką, kad yra prastesnė sveikatos paslaugų kokybė. Aišku, kad nuo to pirmiausia kenčia ne kas kitas, o visi mūsų Lietuvos žmonės, pacientai, kuriems labai reikalinga pagalba.
Vis dėlto sveikatos apsaugos ministro klausėme, kokių veiksmų jis ėmėsi, kad tos lėšos, tos Sveikatos fondo rezervo lėšos, nebūtų įšaldytos, jos laiku pasiektų ligonines ir nebūtų sukelta įtampa, kuri dabar yra atsiradusi. Nuo 2013 m. pradžios daugelyje sveikatos apsaugos įstaigų susidarė įtempta finansinė situacija. Kaip jau minėjau, valstybinėse ligoninėse darbuotojai yra raginami eiti nemokamų atostogų.
Kitas dalykas, ko labai aiškiai klausė interpeliacijos autoriai, yra susijęs su tuo, kad sveikatos apsaugos ministras kai kuriais savo įsakymais ir viešais pasisakymais yra sukiršinęs tiek medikų bendruomenę, tiek pacientų bendruomenę. Sveikatos apsaugos ministro sprendimas reorganizuoti kolegiją, kuri yra prie Sveikatos apsaugos ministerijos, iš tikrųjų davė tokį rezultatą, kad tos organizacijos ir tie konkretūs atstovai, kurie buvo kolegijoje ir galbūt viešai kritiškai pasisakė dėl vieno ar kito sveikatos apsaugos ministro veiksmo, neteko vietų. Jie buvo iš tos kolegijos tiesiog pašalinti ir vietoj jų atsirado tos organizacijos ir tie žmonės, kurie pritarė sveikatos apsaugos ministro mintims, sveikatos apsaugos ministro idėjoms.
Iš tiesų neapgalvoti sveikatos apsaugos ministro kai kurie vieši pasisakymai suglumino ir medikų bendruomenę. Pirmiausia cituojami vieši pasisakymai apie tai, kad negalėtų medikai vienu metu dirbti privačiose ir valstybinėse gydymo įstaigose, kad žmonės, baigę medicinos studijas, turėtų būti privalomai siunčiami į vieną ar į kitą vietovę, iš tikrųjų sukėlė tam tikrą sumaištį pačioje medikų bendruomenėje. Aš jau nekalbu apie tai, kad sveikatos apsaugos ministras, užuot sprendęs realiai susidariusias problemas ir pasiūlęs labai konkrečius veiksmus, konkretų planą, kaip tas problemas išspręsti, ima ieškoti kaltų ir ima kovoti neaišku su kuo. Tai, kad privačių ir valstybinių gydymo įstaigų konkurencija… Šiandien, sakykime taip, ministro lūpomis yra pasakyta, kad dėl didžiosios problemų dalies, dėl to, kad žmonės negali laiku patekti pas gydytoją, yra kaltos privačios gydymo įstaigos, tai, mano galva, vėlgi kiršina gydymo įstaigas tarpusavyje ir, be jokios abejonės, sveikatos ministras taip neturėtų elgtis, jei nori, kad tiek medikų bendruomenė, tiek pacientų bendruomenė būtų sutelkta.
Ir dar vienas klausimų ratas yra susijęs su Konstitucinio Teismo išaiškinimu ir Konstitucinio Teismo nutarimu. Interpeliacijos autoriams atrodo, kad, išskyrus V. P. Andriukaitį, turbūt visi Lietuvoje vienodai supranta Konstitucinio Teismo išaiškinimą, kuriame labai aiškiai yra sakoma, kad nemokama sveikatos pagalba turi būti valstybės užtikrinta visiems Lietuvos Respublikos piliečiams, kai kalbama apie gyvybei pavojingą būklę, kai yra reikalingos gyvybiškai medicininės funkcijos, kurios išsaugo žmogaus gyvybę. Tuo tarpu ministras leidžia sau interpretuoti Konstitucinio Teismo nutarimą, kalbėdamas, kad faktiškai visa sveikatos paslaugų sistema, visos funkcijos yra traktuotinos kaip gyvybiškai svarbios, ir tokiu būdu ministras užtikrins nemokamą gydymą. Tačiau čia vėl reikėtų elgtis atsakingiau ir suvokti, kad sveikatos biudžeto fondas yra 4 mlrd. Lt, ir tų papildomų pinigų, kurių reikia (matyt, kiekvienas mes norėtume, kad gydymas būtų nemokamas), šiandien nėra valstybėje. Todėl ministras turėtų ne užsiiminėti viešaisiais ryšiais, o spręsti tas problemas realiai.
Taip pat ministrui yra klausimų ir dėl aplinkos Sveikatos apsaugos ministerijoje, tai yra dėl jo politinio pasitikėjimo komandos žmonių, tiek viceministro pono G. Černiausko, tiek patarėjo pono A. Skorupsko, kur yra istorijos viešųjų ir privačių interesų galimai painiojamos. Šiuo atveju tokie žmonės tikrai nekelia pasitikėjimo ir nekelia skaidrumo, kalbant apie Sveikatos apsaugos ministerijos priimamus sprendimus.
Linkėdamas ministrui ne tik identifikuoti problemas, bet ir pasiūlyti labai konkrečius šių problemų sprendimo būdus, taip pat linkiu konstruktyvumo, o ne noro tarpusavyje kiršinti vieniems kitus, ne kovoti su kokiais nors tariamais priešais, o realiai spręsti problemas, kad mūsų žmonės gautų kokybiškas sveikatos paslaugas ir kad gydymo įstaigų konkurencija būtų užtikrinta. Linkėčiau, kad šios dienos interpeliacijos procedūra būtų iš tikrųjų konstruktyvi ir mes girdėtume ministro konstruktyvius atsakymus, o ne muilo burbulų pūtimą.
PIRMININKAS. Dėkoju gerbiamajam E. Masiuliui, jūs labai įtilpote į laiką. Viskas pagal reglamentą, laikomės reglamento. Taigi kviečiu gerbiamąjį V. P. Andriukaitį, sveikatos ministrą, į tribūną. Jūs turite galimybę 30 min. pristatyti atsakymus ir 30 min. dar turėsime galimybę jūsų paklausti. Prašom, kolega.
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Dėkoju, gerbiamasis Seimo Pirmininke. Dėkoju, gerbiamasis Eligijau Masiuli.
PIRMININKAS. Labai atsiprašau. Noriu perspėti. Gerbiamieji kolegos, čia yra Seimo plenarinis posėdis, jokių aplodismentų. Jeigu jūs norite sėdėti ir stebėti visą posėdį, tyliai ramiai galite sėdėti (Balsai salėje), ir niekas jūsų neišvarys. Jokio mojavimo, jokių nereikia… Aš viso Seimo vardu kalbu. Todėl, kad tokių klausimų kaip šis būna labai daug. Dar kartą noriu paprašyti jūsų rimties ir ramybės. Susitariame? Gerai, dėkoju. Gerbiamasis ministre, prašom.
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Dėkoju, gerbiamasis Seimo Pirmininke. Iš tikrųjų dėkoju ir gerbiamajam E. Masiuliui, pasistengusiam sudaryti gerą, retą progą mums diskutuoti esminiais klausimais, kurie labai svarbūs visai Lietuvai. Aš pasistengsiu šiandien atsakyti papildomai į 23 klausimus interpeliacijos, į kuriuos pateikiau atsakymą. Manau, kad E. Masiulis turėjo pakomentuoti mano atsakymo dalis. Tai privalu, nes tuomet reikia sakyti, jog taip, į šituos klausimus neatsakyta, į tuos taip.
E. Masiulis keistai interpretuoja interpeliaciją, kurioje prieš kiekvieną klausimą yra motyvacinė dalis. Kadangi aš motyvacinės dalies neperrašau, aš tiesiog komentuosiu motyvacinę dalį, nes atsakinėsiu į juodai pateiktus klausimus. Taip, kaip parašyta. Dabar, kolegos, tikrai siūlau Seimo Pirmininkui padiskutuoti, ką reiškia Statuto 219 straipsnio norma, kuria ir remiasi E. Masiulio ir jo kolegų interpeliacija, ji labai aiškiai pasako, kad „interpeliacija teikiama pareigūnui, ministrui ar Ministrui Pirmininkui dėl jo priimtų sprendimų ir motyvų“. Taigi aš manydamas, kad kolegos neturėjo galimybės susipažinti su mano priimtais sprendimais, papildomai pridėjau galimus sprendimus, kurie susiję su pirmu, antru ir kitais klausimais, kad jūs galėtumėte patikslinti interpeliaciją, kad štai toks V. P. Andriukaičio sprendimas, matyt, 11 % sumažino įstaigų finansavimą. Netgi ėjau į talką – pateikiau ir išdalintoje medžiagoje jums yra pateikta papildoma informacija apie sprendimus, kad dėl jų būtų lengviau diskutuojama šiandien. Deja, kolega E. Masiulis turbūt ar neskaitė, ar nesusipažino, ar tiesiog nekreipė į tai dėmesio. Bet tai nekeičia reikalo esmės, nes svarstome labai svarbų klausimą.
Gerbiamieji kolegos, neskaitysiu savo raštu pateiktų atsakymų, nes tai užims laiko, nes aš turiu tik pusvalandį. Todėl aš pamėginsiu pailiustruoti skaidrėmis ir jas komentuoti, kad mes visi apžvelgtume tas problemas, kurios yra klausimuose, eilutėse arba tarp eilučių, kad jūs galėtumėte turėti papildomą informaciją. Tada, skaitydami mano raštu pateiktą medžiagą, tikrai galėsite susidaryti stipresnį įspūdį. Taigi pradedu.
Gerbiamieji kolegos, kaip tik E. Masiulis ir kolegos bando įrodyti, kad mano veikla sukėlė įtampą ir sukėlė visuomenės nepasitikėjimą sveikatos apsaugos sistema. Žvilgterkime, kolegos. Čia yra „Vilmorus“ teisingi duomenys. Kaip matote, mėlyna linija yra pasitikėjimas bankais, raudona yra sveikatos apsauga pasitikėjimo linija. Štai jeigu žvilgtersite nuo 2012 m. spalio mėnesio iki šiandien, jūs matote pasitikėjimo kreivės augimą. Čia informacija, kurią teikia „Vilmorus“, ne V. P. Andriukaitis.
Dabar žiūrime toliau. Štai pirmi trys klausimai labai eskalavo, kokią sumaištį sukėlėme. Žvilgterkime, kolegos. 2009 m. – sujauktas mokesčių surinkimas. 2008 m. – Lietuva mokesčių surinkdavo 23 mlrd., po to buvo didžiulis kritimas 2009, 2010, 2011 m. ir 2012 m., dar dabar nepasiekia 2008 m. lygio. Tai labai rimtas signalas Seimui ir Lietuvai.
Eime toliau. Valstybės skola, o ji didėjo nuo 2008 iki 2012 m., išaugo, kaip matote, stulbinamai – iki 46 mlrd. Lt. Manau, kad ekonomistai – profesorius P. Gylys ir profesorius K. Glaveckas – supranta, jog aš kalbu apie tą fundamentalią aplinką, kurioje veikia sveikatos apsaugos sistema. Valstybė palūkanoms išmokėti, kaip matote, ėmė labai daug, palūkanoms aptarnauti iki 21 mlrd. Lt 2012 m. Tame kontekste, žvilgterkite, kaip sumažėjo valstybės biudžeto asignavimai sveikatos apsaugai: 2009 m. – beveik 500 mln., 2013 m. – 21 mln. Ir čia ne V. P. Andriukaičio nuopelnas! (Balsai salėje) Čia yra reali situacija. Ir jeigu jūs galėsite tuos skaičius paneigti, būtų labai malonu.
Dabar žvilgterkime dėl balo svyravimo, jis buvo nuo pat 2009 m. 2009 m. vieno balo vertė sumažėjo iki 0,89, po to krito iki 0,81, per visus 2011–2012 m. įstaigos gyveno sudėtingomis balų šokio aplinkybėmis. Balas svyravo ištisai ir štai atėję 2012 m. gruodžio mėnesį mes užtikrinome stabilų balo buvimą – 0,89 ct. Taip, iš tiesų, jeigu mes dabar nuo liepos mėnesio nepriimsime sprendimų, balo vertė gali kristi iki 0,78. Todėl aš jus patikinu, kad liepos mėnesį mes padarysime viską, kad 0,89 balo lygis būtų išlaikytas stabilus visus 2013 m. Tai labai aiškus atsakymas.
Žvilgtelkime, ką mes padarėme. Gruodžio mėnesį buvo paimta virš 20 mln. iš PSDF tam, kad išlaikytume balo vertę, nes ji smarkiai krito. 2013 m. sausio mėnesį mes skyrėme toms dešimčiai rajoninių ligoninių, kurių skyriai buvo uždaryti ir kurios atsidūrė labai sunkioje padėtyje, papildomai 2 mln. Lt, kad būtų galima užtikrinti tam tikrų etatų ir specialybių finansavimą. 2013 m. pradžioje mes pamatėme, kad į esamo riboto Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto lėšas, kurios turi būti paskirstytos sutartis turintiems subjektams, papildomai pretendavo dar 60 naujų uždarųjų akcinių bendrovių, kurios būtų dar papildomai pareikalavusios 39 mln. Lt, kurių biudžete nebuvo numatyta. Nekalbu apie tai, kad biudžeto projektą kolegos E. Masiulis ir kiti, dar būdami Vyriausybėje, pasiūlė mažesnį. Mums pavyko jį padidinti 96 mln. Lt. Prieduose yra dokumentai.
Jeigu žvilgteltume į kitus dalykus, kurie buvo atlikti, aš jų nekomentuosiu. Štai kaip atsitiko su papildomais… 66 naujos uždarosios akcinės bendrovės po to, kai Administracinis teismas panaikino ministro įsakymą, kad sutartyse turi būti numatytos paslaugų teikimo sąlygos ir tvarka, staigiai pateikė naujas paraiškas ir būtų išplėtusios Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžetą dar papildomai 39 mln. Lt, kurių Seimas nepatvirtino, jų faktiškai nėra. Tada buvo tik vienintelis kelias – nefinansuoti 39 mln. Lt tų įstaigų, kurios jau turi sutartis su Privalomuoju sveikatos draudimo fondu. Jūs šito norite? Aš manau, kad esant įtemptai padėčiai būtų nedovanotina papildomai tenkinti poreikius tų uždarųjų akcinių bendrovių, kurios neturi jokių galimybių tenkinti tokius poreikius.
Štai pažiūrėkime, kaip svyravo darbo užmokestis nuo 2008 m. iki 2011 m. Šiandieną jis dar nėra atkurtas iki 2008 m. lygio. Dabar mano klausimas. Kaip čia atsitiko, kad per ketverius metus buvo sumažintas atlyginimas, buvo sumažintos pensijos, dirbantiems medikams pensininkams buvo apsunkinta situacija, dalis žmonių ėmė ieškoti galimybių, kaip papildomai užsidirbti, padidėjo šešėlinė ekonomika, išaugo nelegalių mokėjimų apimtys? Ar jūs matote, kas atsitiko šioje situacijoje, kai buvo šitaip pasielgta su atlyginimais? Žiūrėkite, kokią jūs palikote įstaigų finansavimo padėtį 2012 m. Štai 2012 m. rodikliai, kurie atspindi įstaigų padėtį, kaip jos baigė 2012 m. Matote, kiek įtampos 2012 m.? Ir nemokamos atostogos, ir visi kiti dalykai, ir atlyginimų problemos. Tai ar per keturis mėnesius naujas ministras gali išspręsti jūsų konkrečiais skaičiais įrodytą palikimą? Aišku, čia, norint mušti šunį, lazdos reikėtų ieškoti, bet lazda randama sunkiai.
Žiūrėkite, kokia yra struktūra Privalomojo sveikatos draudimo fondo išlaidų ir kaip jos kinta didėjant paciento amžiui. Suprantama, kad vyresnio amžiaus pacientai turi kur kas daugiau skundų, dažniau kreipiasi į įstaigas ir, aišku, jų gydymo kaštai didesni. Štai kodėl nuo 10 iki 49 metų – ta dalis, į kurią labai dažnai aplikuoja privačios uždarosios bendrovės, yra labai pelninga. Mokama už galvą, už faktą, bet ne už patologiją. Tada didžioji dalis patologija sergančių senų žmonių siunčiama į valstybines ligonines, kuriose trūksta finansavimo.
Dabar pažiūrėkite, kaip atrodo brangių tyrimų dinamika. Štai valstybinių įstaigų ir privačių įstaigų magnetinio rezonanso duomenys už 2011 m. Privačių kur kas mažiau, bet kažkodėl jos labai nori brangių tyrimų. Jos atlieka jų 60 %.
Dabar pažiūrėkime į kitą situaciją. Taip, Konstitucinis Teismas, kaip minėjau, dar 2010 m. balandžio 10 d. nustatė, kad įstatymų leidėjas turi pareigą numatyti teisingą susidariusių praradimų kompensavimo asmenims, kuriems buvo paskirta ir mokama senatvės ar invalidumo pensija, mechanizmą. Tokio kompensavimo mechanizmo medikai pensininkai nesulaukė. Ir dirbantys medikai pensininkai nesulaukė ir nesulaukia iki šiol. Pinigų, sukauptų šiems dalykams, nėra, nes matėte, kokie yra valstybės skaičiai.
Negana to, žvilgtelkime, kokia įdomi situacija susidarė tarp valstybinių įstaigų ir privačių. Štai jums 2011–2012 m. kai kurių privačių įstaigų statistika. Metų pradžioje sudaromos sutartys 376 tūkst., metų pabaigoje finansuojama paslaugų už 1 mln. 719 tūkst. Augimas, pokytis – 4,6 karto. Ir visur kitur taip pat, visose privačiose uždarosiose akcinėse bendrovėse paslaugų augimo ir apmokėjimo situacija yra tokia. O valstybinės baigia su virškvotinėmis paslaugomis ir įsiskolinimais. Negana to, štai jums Vilniaus gimdymo namų raštas, parašytas man šių metų vasario 22 d., kad jiems neapmokėta virškvotinių paslaugų už 1 mln. 602 tūkst. 800 Lt. Net gimdymai tapo virškvotiniai. Tai įsivaizduokite, kokia įdomi situacija palikta, ir apie ją interpeliacijos kolegos, buvę valdžioje, kažkodėl nesako nė žodžio.
Dabar pažiūrėkime, kokia atlyginimų dinamika. Štai minimalūs ir maksimalūs atlyginimai viešajame ir privačiame sektoriuose. Privačiame sektoriuje maksimalus atlyginimas yra 34 tūkst. 726 Lt. Praeitų metų duomenys. Valstybiniame – 6 tūkst. 756 Lt. Sakykite, kurie pacientai labiau apsimokės, biednesni pacientai kreipsis į tuos gydytojus, kurie gauna po 34 tūkst., ar turtingesni? Labai įdomiai skamba teisė pasirinkti, bet teisė pasirinkti nėra teisė prisirinkti. Visai nėra teisė prisirinkti, tai ne tas pats.
Dabar žvilgtelkime į jūsų citatas. Aš nepradėsiu diskusijų dėl jūsų citatų rinkinio, kuris ištrauktas iš konteksto, aš jums pateiksiu tikslias citatas, kurias sakiau čia, Seimo tribūnoje. Žvilgtelėkime, kolegos.
Sausio 15 d. aš sakiau: „Aš siūlau, kad įstatymas apibrėžtų ir sąlygas, ir tvarką, vienodas žaidimo taisykles tiek privačiam, tiek valstybiniam sektoriui.“ Iš kur jūs ištraukėte, kad aš norėčiau diskriminuoti kokį nors sektorių? Aš sakiau priešingai: jeigu valstybinio sutartyse yra sąlygos ir tvarka, tai privačiam turi būti nustatyta tas pats. Žiūrėkite, ką pasakė Konstitucinis Teismas. Jis pasakė, kad valstybė privalo reguliuoti visų sveikatos priežiūros įstaigų veiklą, kontroliuoti jų teikiamų paslaugų kokybę.
Žvilgtelėkime į kitą frazę. „Taip, valstybinėms gydymo įstaigoms sąlygos nustatomos, privačioms – ne. Dar daugiau. Privačioms nenustatomos sąlygos net teritoriniu atžvilgiu. Jos gali kurtis bet kur ir bet kaip.“ Tiksli sausio mėnesio citata. Pažiūrėkite, ką pasakė Teismas. Teismas pasakė, kad valstybė turi sudaryti sąlygas, kad būtų sukurta reikiama infrastruktūra ir veiktų tiek ir taip paskirstytų įvairias sveikatos priežiūros paslaugas teikiančių įstaigų, tarp jų valstybinių ir vaistinių, tinklą, kad būtų galima gauti paslaugas laiku. Taigi Teismas pasakė, kad turi būti paskirstytas įstaigų tinklas tiek ir taip. Aišku, liberalams čia jau yra labai sudėtinga.
Bet žvilgtelėkime dar toliau. Aš sakiau: „Jeigu valstybė neteikia paslaugų, tada galima sudaryti sutartį su privačiu sektoriumi, kad ligoniams pagalba būtų teikiama laiku.“ Posėdžių stenograma, kolegos. Dabar žiūrėkite, ką pasakė Teismas. Teismas pasakė tą patį: „Siekis užtikrinti kuo geresnį nemokamos, gyvybiškai būtinos medicinos pagalbos prieinamumą lemia ir tai, kad tais atvejais, kai tokia pagalba dėl tam tikrų aplinkybių kokybiškai ir laiku negali būti suteikta valstybinėse gydymo įstaigose, ji gali būti teikiama ir kitose įstaigose.“ Kaip čia atsitiko, kad sausio mėnesį pasakiau tą poziciją, kurią Konstitucinis Teismas gegužės mėnesį patvirtino? Kolegos, pasitikrinkite!
Žiūrime toliau. Pasakiau, kad Privalomojo sveikatos draudimo fondo pinigai prioritetine tvarka turi garantuoti nemokamą gydymą valstybinėse gydymo įstaigose ir ligoninėse. Pažiūrėkite, ką pasakė Teismas. Teismas pasakė, kad lėšas privalu paskirstyti (PSDF lėšas!) ne bet kaip, o paskirstyti taip, kad, nepaneigiant privačia nuosavybės teise naudingų iniciatyvų, sąžiningos konkurencijos, pacientų teisės pasirinkti, būtų užtikrinta aukšta šiomis lėšomis finansuojamų paslaugų kokybė ir pakankamas prieinamumas, tai yra tinkamas paskirstymas, taip pat nuolatinis reikiamo valstybinių sveikatos priežiūros įstaigų tinklo veikimas. Tai aš, kaip ministras, privalau užtikrinti nuolatinį reikiamo valstybinių sveikatos priežiūros įstaigų tinklo veikimą, jeigu lėšų trūksta, prioritetine tvarka skirti Vilniaus gimdymo namams, kad nebūtų bėdos su mokėjimais už gimdymus. Dabar žiūrėkime, ką pasakė visuomenė, kolegos. Čia tikslūs tyrimai, pasitikslinkite. Ar jūs sutinkate su teiginiu, kad mokesčių mokėtojų pinigai pirmiausia turėtų būti skiriami valstybinėms sveikatos priežiūros įstaigoms? Visuomenė pasakė: visiškai sutinku – 24 %, greičiau sutinku – 39 %, greičiau nesutinku – 17 %, visiškai nesutinku – 6 % ir 14 % neatsakė. Tai visuomenė kokią poziciją palaiko? E. Masiuliui vertėtų pasidomėti visuomenės tyrimais.
Dabar pasižiūrėkite, čia pateiksiu klasikinę situaciją. Štai interpeliacijoje pateikta (matote interpeliacijos tekstą) Konstitucijos teksto citata. Pažiūrėkite, kas praleista: „Atsižvelgiant į tai, kad… sveikatos priežiūros teisinį reguliavimą… ir pabaigoje po „prieinamumas“ kolegos deda tašką. Lietuvių kalbos gramatika sako, kad jeigu cituoji ir ten nėra taško, dėk daugtaškį. Žiūrėkite, kas praleista: „Dėl didėjančių sveikatos priežiūros paslaugų poreikių, vis aukštesnių jų kokybės standartų, sudėtingesnių ir brangesnių sveikatos priežiūros technologijų šių paslaugų (…) išlaidos nuolat auga, o joms apmokėti skirtos viešosios inter alia privalomojo sveikatos draudimo lėšos yra ribotos.“ Toliau pažiūrėkite, kas praleista: „…kuriuo būtų sudarytos prielaidos valstybei šį finansavimą planuoti ir lėšas sveikatos priežiūros įstaigoms paskirstyti taip.“ Liberalai nemėgsta nei planavimo, nei paskirstymo. Dar daugiau – jie pabaigoje po „prieinamumo“ deda tašką vietoj kablelio, o ten turi būti kablelis ir pasakyta: „tai yra tinkamas pasiskirstymas, taip pat nuolatinis reikiamo valstybinių sveikatos priežiūros įstaigų tinklo veikimas.“ Gerbiamieji kolegos, tai yra Konstitucinio Teismo gegužės 16 d. nutarimo tiksli citata. Ir lyginkite su citata, kuri parodo, kaip galima išplėšti iš konteksto, nutylėti, praleisti ir nieko nepasakyti. Ir dar po to sako: matote, kaip Andriukaitis interpretuoja. Pasiskaitykite, tegul visa Lietuva pasiskaito. Tegul žiūri į tikslias Konstitucinio Teismo pozicijas.
Važiuojame toliau. Tas pats principas ir čia. Lygiai tas pats, kur visiškai aiškiai pasakyta. Sausio mėnesį kalbėjau, kad sutartys, kad įstatymas turi nustatyti sutarčių sąlygas, tvarką, apribojimus ir visa kita. Tada Seimas suabejojo šita pozicija. Dabar Teismas pasakė tą patį, kad įstatymo leidėjas turi nustatyti finansavimo sąlygas ir apribojimus, tokių lėšų paskirstymo tvarką ir t. t., šių principų privalu paisyti reguliuojant draudimo lėšomis visus aspektus, kaip antai ekonomiškai pagrįstus sveikatos priežiūros paslaugų įkainius. Mes tą ir darysime. Žinau, kad laukia dar vienas Konstitucinio Teismo nutarimas. Be kita ko, sunkiau buvusiai koalicijai. Daug Konstitucinio Teismo nutarimų, deja, kalba ne jų naudai – tiek dėl aukštojo mokslo, tiek dėl pensijų, tiek dėl sveikatos draudimo, tiek dėl kitų dalykų.
Štai pažiūrėkite, kolegos, kas atsitiko dabar, kai mes įgyvendiname nereguliuojamą rinką. Štai kaip atrodo gyventojų santykis (10 tūkst. gyventojų pagal rajonus) ir kaip gydytojų koncentracija. Kaip matote, Kaune gydytojų daugiausia, Vilniuje šiek tiek mažiau, Klaipėdoje, Šiauliuose, Panevėžyje, Alytuje, Marijampolėje, o visur kitur jų mažėja. Rajonuose, matyt, nereikia gydyti žmonių, nes viskas gerai. Vadinasi, galima su tuo sutikti, kolegos! Žvilgtelkime, kaip atrodo paslaugų prieinamumas. Čia Švenčionių rajonas ir Kauno miestas. Štai raudona linija yra vidurkis, tai Švenčionių rajono žmonės visų paslaugų gauna kur kas mažiau, išskyrus medicinos pagalbą greitosios atveju. Tuo tarpu Kauno miesto gyventojai gauna kur kas daugiau – viršija šalies vidurkį! Dabar rajonų ir miestų žmonių, norinčių gauti specializuotas paslaugas, yra visiškai nelygi padėtis. Daugelio rajonų būklė yra labai sunki būklė. Štai pažiūrėkite, kaip išsidėstė sveikatos įstaigų tinklas. Štai apie Kalniečių polikliniką Kaune. Čia aš geriau parodysiu štai šitokį vaizdą: Kalniečių poliklinika yra Savanorių prospekte, apie ją 3 km spinduliu išsidėstė 30 uždarųjų akcinių bendrovių. Taip yra Antakalnyje, taip yra visur. Jeigu pasižiūrėsite visą Kauno miesto generalinį planą, pamatysite, kad toks įstaigų pasiskirstymo netolygumas yra dramatiškas. Klausimas – kodėl? Todėl, kad patogu dirbti poliklinikoje, po pietų nueiti į uždarąją akcinę bendrovę, čia pat, netoli, nereikia gaišti laiko. Tuo tarpu teismas pasakė: turi būti tiek ir taip paskirstyta įstaigų ir vaistinių. Aišku, turėsime užduotį, kaip sugrąžinti savivaldybėms teisę planuoti teritorinį paskirstymą.
Žiūrėkime, kaip atrodo gydymo įstaigų tinklo netolygumai. Jūs matote (čia pagal kilometrų atstumus), kaip jie išsidėstę. Pažiūrėkite. Jeigu žiūrėsite į tuos baltus rajonus, kuriuose tinklas pasiskirstęs labai netolygiai, po to pamatysite, koks yra sergamumas ir mirtingumas, pamatysite, kad tai nutinka ten, kur tinklas netolygus, kur jo mažai, ten mirtingumo rodikliai kur kas didesni. Aš tai pateiksiu baigiamojoje kalboje.
Štai, ką pasakė Lietuvos visuomenė apie gydytojų rezidentų galimą paskyrimą, jeigu jie finansuojami valstybės lėšomis. Žvilgtelkime: visiškai pritarė 28 %, greičiau pritarė 40 %, beveik 68 % pritarė tokia pozicijai: kad jeigu trūksta rajonuose specialistų, tai valstybė, investuodama biudžeto pinigus, privalo užtikrinti, kad specialistai vyktų ten, kur jų labiausiai reikia. Taigi mano klausimas, kolegos, jums visiems: nieko nedarome? Paliekame kaip yra? Paliekame kaip yra?!
Štai kodėl mes išvardinome, ką reikia daryti. Ir aš tiesiog jums paliksiu tas skaidres, kad jūs galėtumėte paskaityti, nes aš laiko nedaug turiu.
Dabar pereisiu prie parašų surinkimo. Gerbiamieji kolegos, įdomus dalykas. Aš iš pradžių nekreipiau dėmesio nei į mano mobilųjį telefoną atsiunčiamas žinutes, kad štai vaistinėje (…) šeimos gydytojo kabinete pacientas prašomas pasirašyti. Man tai buvo kažkaip keista. Na, prašo, gal kas čia vyksta? Toliau, pagaliau man atsiuntė gerbiamasis Mantas Valužis esantį štai šitą tekstą. Kolegos, gal su švariomis rankomis trupučiuką pavartykime situaciją, kaip buvo rinkti parašai? Gal tas truputį padės mums visiems? Dar įdomiau, kad tos agentūros, kurios tą organizavo, na, žinote, Lietuva mažytė valstybė, jos irgi pasakė, na, kreivokai rinkti parašai. Bet tiek to, aš džiaugiuosi, kad jie rinkti, nes pacientų teisė pasirinkti visiškai neribojama. Ji buvo ir yra nustatyta teisės aktų nustatyta tvarka. Štai ką liberalai nutyli, jie nutyli žodžius: „teisės aktų nustatyta tvarka“. Kodėl? Juk taip yra aštuonerius paskutinius metus. Todėl, kad tokia tvarka teisės aktuose neaprašyta iki šiol niekaip, mes dabar pradedame tai daryti.
Dabar žiūrėkime liberalų apklausą, tai yra 30 tūkst. parašų atitiktų maždaug vieną procentą. Štai, ką pasakė Lietuvos žmonės (rimtesnė – „Vilmorus“ apklausa 2011 m.). Kiekvienas asmuo, nepaisant jo socialinio ekonominio statuso, lyties, etninės kilmės, religinių įsitikinimų, turi turėti galimybę gauti sveikatos priežiūros paslaugas. Jis turi gauti vienodas sveikatos priežiūros paslaugas. Ir 72 % apklaustųjų mano taip. Nepaisant to, ar tu turtingas, ar tu biednas, tu turi gauti vienodas paslaugas. Štai kur sveikatos sistemos pagrindinis uždavinys, kad garantuojant paslaugas kuo daugiau būtų teisingumo šitoje sveikatos apsaugos srityje. Čia mes pasakome, ką mes darysime. Tai yra išdėstyta knygose, kolegos, ir aš nenorėčiau jų kartoti. Mes šiandien jums išdalinome tris didžiules knygas, kuriose yra atlikta sveikatos sistemos analizė, kuriose yra atlikti padaryti darbai, kuriose yra Konstitucinio Teismo išaiškinimas. Aš tik noriu pasakyti, kad Suomijos sveikatos ministerija taip pat panašiai elgiasi. Štai ji išleido puikią knygą „Sveikata visose politikose“. Žinoma, aš tikrai vieną egzempliorių nukopijuosiu ir įteiksiu būtent E. Masiuliui, nes čia liberalams yra apie ką pamąstyti ir pasimokyti. Žinoma, pažiūrėkite, jūs sakėte, kad V. Andriukaitis apklausose vertinamas labai blogai. Nežinau, bet yra ir tokios „Eurobarometro“ apklausos. Taigi matote, vieni vertina gerai, kiti blogai, didžioji dauguma vertina visai pakankamai, lygiai taip, kaip ir „Vilmorus“ apklausos, dabar neseniai išspausdintos „Lietuvos ryte“. Taigi, kolegos, aš papildomai pateikiau vaizdą, medžiagą, informaciją.
Dabar viena rimta informacija. Norėčiau, kolegos, atsiprašyti D. Prialgausko, kad aš neskaitydamas interpeliacijos teksto pasirašiau po ja. Kadangi E. Masiulis, priėjęs čia, Seimo salėje, paklausė, ar tu nebijai pasirašyti, nes aš pasirašiau. Atsakiau, nebijau. Dėl to ir pasirašiau. Žinoma, interpeliacijos kokybė, mano nuomone, yra labai diskutuotina. Jeigu kreiptumėtės pagalbos į mane, parašytume geresnę, tačiau ten vienas klausimas dėl D. Prialgausko yra labai šiurkšti teisinė klaida. Nežinau, ar melaginga informacija. Jūs sakote, kad byloje nustatyta. Aš kreipiuosi į gerbiamąjį R. Šimašių. Paskaitykite klausimą, nes jūsų parašas po juo yra. D. Prialgauskas šiandien pradėjo teisinį procesą, kad apgintų savo garbę ir orumą. O kad aš atsidūriau šitoje komandoje pasirašęs po šiuo klausimu, todėl aš jo atsiprašau. Jeigu jis nuspręs pradėti prieš mane teisinę procedūrą, teks atsakyti, bet kitiems kolegoms tikrai teks atsakyti. Dėl D. Prialgausko aš pateikiau išsamią medžiagą. Taip pat pateikiau medžiagą ir dėl A. Skorupsko.
Tiesa, dar papildomai noriu informuoti, kad jam drausminė nuobauda yra panaikinta. To dokumento per skubėjimą nepridėjom. Taip pat galiu pasakyti, kad ir dėl G. Černiausko galiu tik tiek pasakyti: pateikta visa medžiaga, kada jo Sveikatos ekonomikos centras gavo finansavimą. G. Černiauskas buvo sveikatos apsaugos ministru, buvo viceministru, vėl dabar yra viceministras ir akcijų turėjimas niekados nesutrukdė jam dorai atlikti savo pareigas ir niekados nebuvo viešųjų ir privačių interesų konflikto. Jeigu būtų, jis privalėtų nusišalinti. Tokios yra teisinės normos.
Dėl to, kad jūs kalbate apie mano knygą ir apie plakatą. Aš tiesiog noriu tai pademonstruoti. Ir pakviesiu visus Seimo narius ir E. Masiulį, jeigu čia rasite kokią nors reklamą, kokį nors nusižengimą, kad reikia pasitikrinti dėl melanomos, būtinai tai darykite. Aš tikrai kviečiu kaip gydytojas, kaip profilaktikos atstovas, kad tikrai žmonės žinotų, jog reikia tikrintis. Šitą lankstinuką aš jums įteiksiu, kad jums būtų naudinga. Čia yra knyga, kurios aš nei pardavinėjau, nei platinau, bet jums bus pravartu susipažinti. Gal jūs tada pažinsite mane, mano šeimą, mano tėvus. Tarp kitko, man interpeliacija įteikta gerą dieną – birželio 14 d. Tą dieną ir buvo trėmimai, dėl ko aš gimiau prie Laptevų jūros. Čia jūsų laisvalaikiui, jūsų malonumui. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju gerbiamajam ministrui V. P. Andriukaičiui už atsakymus į klausimus ir minties, nuomonės išdėstymą. Pagal Statutą Seimo nariai turi 30 min. galimybę paklausti. Kaip minėjau pradžioje, klausiama pagal Vyriausybės valandos reglamentą. Tai yra kiekvienai frakcijai pagal eiliškumą yra suteikiama galimybė. Mes čia sudėjome visą sąrašą. Tiesiog pirmasis klausia gerbiamasis A. Matulas. Labai atsiprašau, A. Kubilius. Taigi du klausimai opozicijos lyderiui.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, ir šiandien klausiausi jūsų čia kalbos, ir frakcijoje klausėmės. Išties nepalieka įspūdis, kad vis dėlto jūs gal ir neblogas Seimo narys, mokate kalbėti, bet, valdant tokią sudėtingą sritį, eklektikos jūsų kalbose yra šiek tiek per daug. Sakykite, gal jūs dabar galėtumėte naudodamasis proga vis dėlto labai aiškiai pasakyti per likusį pusmetį iki šių metų pabaigos tris pagrindinius darbus, kuriuos jūs planuojate nuveikti, nes mes per visą šį laiką taip ir neišgirdome, ką gi jūs rengiatės realiai daryti?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Gerbiamasis Andriau, tikrai dėkoju už gerą įvertinimą. Ir jus vertinu kaip labai patyrusį opozicijos lyderį, mokantį kalbėti. Nežinau, kaip vertinti jūsų, kaip premjero, veiklą. Čia tegul sprendžia rinkėjai. Todėl nekomentuosiu.
Tarp kitko, aš norėčiau baigiamojoje kalboje, į kurią turiu teisę pagal Statutą, kaip tik ir išdėstyti kai kuriuos akcentus, ką dar darysime. O jeigu norite susipažinti, kas padaryta, žvilgtelkite į atliktus darbus per pusę metų ir tada tai bus jums daug lengviau atrinkti, kurie darbai, jūsų nuomone, darė vienokią įtaką, kitokią įtaką sprendimams. Kadangi medžiaga visiems išdalyta, neužimsiu brangaus laiko papildomai vertinti, bet pabaigos žodyje pasakysiu tai, ką noriu pasakyti.
PIRMININKAS. Gerbiamieji kolegos, dar kartą noriu priminti: klausti – minutė, atsakyti – dvi minutės. A. Kubilius – antras klausimas.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Ministre, aš tiesiog turiu konstatuoti, kad į mano labai paprastą klausimą – įvardinkite tris būsimus pagrindinius darbus, jūs nesugebėjote atsakyti. Akivaizdu, kad tų darbų, matyt, nežinote, kaip ir nežinojote per šį pusmetį.
Sakykite, antroji mano klausimo dalis. Vis dėlto per 22 metus buvimo nepriklausomos Lietuvos politikoje aš nesu matęs, kad ministras savo reklamai naudotų visuomenės pinigus ir visuomenei svarbias problemas. Ar jūs sutinkate su tuo, kad tai yra pirmas ir unikalus atvejis?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Deja, gerbiamasis Seimo nary, nesutinku, nes, matyt, jūs nesekate Lietuvos įvykių. Esu fotografavęsis ir dėl kraujo donorystės, ir dėl transplantacijos. Jūs pamėginkite paprašyti Seimo Informacinės analizės biuro, kad jums pateiktų tą medžiagą. Ir kai buvau Seimo vicepirmininku, ir kai buvau eiliniu Seimo nariu, ir dabar kaip ministras iš tiesų dalyvausiu tose akcijose ir prisidėsiu prie to, kad profilaktika būtų kuo plačiau skatinama. Jus taip pat kviečiu, netgi pakviesiu mus abudu dalyvauti toje akcijoje, kad mes gražiai parodytume, kad sveikatos apsaugoje nėra jokių kandžių, dramų, nėra tos tulžies, nes ji labai kenkia sveikatai.
Į klausimą dėl to, kaip aš atsakysiu į tris prioritetus, aš dar kartą sakau – luktelkite. Jūs nežadate išeiti iš salės. Baigiamasis žodis man priklauso.
PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia A. Matulas. Ruošiasi G. Steponavičius.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, noriu patikslinti. Galbūt interpeliacijos autoriai paminėjo kai kuriuos dalykus, kai kuriuos nutylėjo, bet jūs irgi panašiai, nes jūsų kalboje buvo gana nemažai netikslumų. Pavyzdžiui, dėl „Vilmorus“. Kada jūs atėjote į sveikatos ministrus, „Vilmorus“ apklausos duomenimis, pasitikėjimas sveikatos apsauga buvo 46 %. Dabar šeštadienio dienos rezultatai – 42,3 %. Taip, jūsų reitingas pakilo, bet sveikatos sistemos sumažėjo beveik 4 %. Bet aš noriu apie sveikatos sistemą.
Gerbiamasis ministre, visi dalykai… Didžioji dalis interpeliacijos yra dėl finansavimo. Išties finansinė situacija yra gana sudėtinga. Štai pasakysiu vienos ligoninės vakar, šiandienos duomenis. Pavyzdžiui, buvusi Greitosios pagalbos ligoninė Vilniuje metus baigė su 800 tūkst. Lt skola. Šiais metais pasirašė sutartį 12 % mažesne suma ir dabar jau turi 2,5 mln. Lt skolos. Aš norėčiau paklausti, galbūt vis dėlto mums visiems reikia susitelkus kaip nors įtikinti Vyriausybę, įtikinti finansų ministrą ir paimti tas rezervo lėšas ir viršplanines lėšas, kurių šiandien yra beveik 400 mln. Lt, ir visos finansinės problemos ir dalies interpeliacijos priežasčių iš esmės neliktų. Kaip jūs spręsite tas finansines problemas, nes įstaigos antrą pusmetį…
PIRMININKAS. Gerbiamasis kolega!
A. MATULAS (TS-LKDF). …sumažintas 11–12 %?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Taigi noriu, gerbiamasis Antanai, atsakyti tiksliai. 0,89 balo iki liepos 1 d. yra tvirtai skiriama. Toks yra nustatytas privalomas Sveikatos draudimo fondo balo vertės procentas. Ir užtikrinu, kad nuo liepos 1 d. iki gruodžio 31 d. toks pats procentas liks.
Greitosios pagalbos finansavimas. Mano prieduose yra nurodyta, kurios ligoninės baigia su neigiamais rodikliais. Vilniaus Santariškių universitetinė ligoninė ir Greitosios pagalbos universitetinė ligoninė – abi praeitus metus baigė su neigiamais rodikliais. Aišku, jų padėtis yra labai sudėtinga. Mes jau ne vieną kartą aptarėme konkrečias priemones, kaip padėti joms išspręsti finansinius sunkumus. Ši įstaiga buvo perduota iš savivaldybės į respublikinį lygį, turim ir nepadengtų kreditinių įsiskolinimų, žinome šitą problemą, taip pat diskutuojame su bankais. Ten yra diskusijų dėl palūkanų dydžių, kurių mes nenorėtume mokėti, nes ne mes buvome tų palūkanų nemokėjimo dalyviai, tai buvo Vilniaus miesto savivaldybė. Iš tiesų problema yra sudėtinga. Mes ją sprendžiame. Manau, kad šios ligoninės šių metų galutiniai finansiniai rodikliai bus gal kiek geresni nei pereitų metų.
PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolega G. Steponavičius. Ruošiasi kolega P. Gylys.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Labai ačiū, pone Pirmininke. Gerbiamasis ministre, mano klausimas yra susijęs su tomis skaidrėmis, kurias jūs dabar pristatėte. Vėl tenka apgailestauti, kad Seimo nariai, taip pat ir Lietuvos visuomenė, yra pratinama prie selektyvaus informacijos pateikimo. Todėl aš noriu paklausti tai, ką jums labai norėjosi išbraukti ir jūs išbraukėte iš oficialios statistikos, kuri interpeliacijos tekste jums yra pateikta. Ar jūs sutinkate su oficialia statistika, kad per 900 tūkst. žmonių, prisiregistravusių prie nevalstybinių pirminių įstaigų, lyginant su valstybėmis, amžiaus vidurkis valstybinėse gydymo įstaigose – 38,2, o privačiose 38,19, t. y. faktiškai tas pats? Ar su tuo sutinkate?
Taip pat ar jūs sutinkate, kad, nepaisant didelio privačių įstaigų skaičiaus (oficiali statistika), lėšų iš ligonių kasų išmokėta nevalstybinėms įstaigoms yra 7,6 %, palyginti su daugiau negu 90 % valstybinio sektoriaus?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Į abu klausimus atsakyti nėra sudėtinga. Pirma. Iš tiesų uždarųjų akcinių bendrovių ir privačių pirminių sveikatos priežiūros centrų skaičius yra skirtingas. Pirminių sveikatos priežiūros centrų yra daugiau, jų sutartys su ligonių kasomis vykdomos ir bus toliau vykdomos, nes tai labai reikalingas tyrimas Lietuvai. Šis segmentas iš viso apima apie 268 mln. Lt, visas bendrai. Uždarųjų akcinių bendrovių, kurios teikia brangias ir labai brangias paslaugas ir kurios pretenduoja į didelius Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto išteklius, yra 18 – ne tiek daug, galbūt bus dar daugiau, pasižiūrėsime, kiek jų registruosis. Aišku, jeigu lygintume bendrą balansą, tai jūsų skaičiai teisingi. Bet jeigu paimsite jų gaunamų lėšų dydį pagal jų skaičių ir santykines proporcijas valstybinių įstaigų, pamatysite, kad balansas yra privačių įstaigų naudai. Čia yra paprasta matematika.
O dėl amžiaus vidurkio – taip pat tas pats. Jeigu imsite segmentais, kur daugiau pensinio amžiaus žmonių prisiregistravo, matysite labai aiškią statistiką.
PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolega P. Gylys. Ruošiasi kolegė A. Monkauskaitė.
P. GYLYS (DKF). Dėkoju, gerbiamasis Pirmininke. Gerbiamasis ministre, mes savo programoje esame įrašę, kad sveikata nėra gryna prekė, kad jinai yra ir viešojo gėrio sektoriuje, arba srityje, todėl, sakyčiau, toje vertybinėje kovoje iš tos kalbos mes galime matyti tam tikrų sąlyčio taškų. Bet aš noriu paklausti. Mano klausimas iš dviejų dalių. Ponas A. Kubilius kažkaip neišgavo. Kokie jūsų ateities pagrindiniai veiksmai šiais metais, kitais metais, kaip jūs matote savo veiklos gaires?
Antras. Ar per pusę metų, per kuriuos, aišku, ne kažin ką gali nuveikti, nepadarėte klaidų, kurias galėtumėte pripažinti? Pareiškimo klaidų, veiksmo klaidų. Ačiū.
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Į antrąjį klausimą atsakyti labai nesunku: esu kaltas, esu kaltas, esu labai kaltas. Ir iš tiesų nėra neklystančių žmonių. Padariau ir aš klaidų, ir jūs, ir visi mes padarome klaidų. Mano galva, Seimas neteisingai pasielgė sausio mėn. nepriimdamas mano siūlytų skubių įstatymo pataisų, kurios galėjo pasitarnauti sveikatos sistemos finansiniam stabilumui. Deja, Seimas apsisprendė grąžinti tobulinti tas įstatymo pataisas. Tai susiję ir su mano uždaviniu.
Dabar, po to, kai padarėme apžvalgą, kai išdėstėme visas problemas, taip pat jau Strateginiame komitete yra pritarta pozicijoms, mes teiksime tas skubias pataisas Seimui dabar, kitą savaitę ar dar kitą savaitę, jeigu Seimas pratęs sesiją, kad būtų skubos tvarka svarstoma ir kad rudenį būtų galima jas priimti. Tai yra dėl to, kad būtų galima nustatyti sutartyse sąlygas, tvarką, įpareigojimus ir apribojimus, kad jie būtų taikomi tiek valstybinėms (joms taikomi), tiek privačiam sektoriui.
Antra. Suteiksime teisę savivaldybėms vėl planuoti įstaigų tinklo išdėstymą, kad žmonėms būtų patogu, kad gyvenamuose kvartaluose atsirastų arčiau žmonių pirminės sveikatos priežiūros įstaigos, kad vyresnio amžiaus žmonėms nereikėtų važiuoti per visą miestą iš vieno miesto galo į kitą dėl pirminės sveikatos priežiūros pagalbos. Savivaldybėms tokia teisė turi būti sugrąžinta.
Taip pat teiksime pataisas, susijusias su įstaigų vadovų darbo kokybės vertinimu, kad eilių trukmė, brangios aparatūros apkrovimas, kolektyvinės sutartys, kuriomis būtų galima reguliuoti darbo santykius ir žmonės galėtų per kolektyvines sutartis paveikti savo atlyginimus ir kad už vienodą darbą būtų mokamas vienodas atlyginimas visoje Lietuvoje – šitas pataisas pateiksime dabar.
Aš neatsakiau A. Kubiliui, nes tai norėjau parodyti baigiamojoje kalboje pasakydamas, ką jau dabar darome. Sutikite: pirmiausia reikalinga analizė, įvardyti problemas ir numatyti priemones. Tą mes ir padarėme.
PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolegė A. Monkauskaitė. Ruošiasi V. Gapšys.
A. MONKAUSKAITĖ (LSDPF). Ačiū, Pirmininke. Gerbiamasis ministre, jūs pradėjote savo darbą nuo sveikatos sistemos būklės analizės ir nuo gausių susitikimų, apsilankėte daugybėje sveikatos priežiūros įstaigų, aplankėte ne vieną ligonį palatoje, susitikote su įvairiose gydymo įstaigose dirbančiais medikais. Tai yra tikrai brandaus politiko požymis. Kaip jūs pats vertinate tuos susitikimus ir kaip jus priima žmonės?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Iš tiesų buvo labai naudinga, nes, aš prisipažinsiu, dešimt metų konkrečiomis šakos problemomis nesidomėjau, domėjausi tik bendrais požiūriais. Juo labiau kad esu darbo grupių dėl daugelio įstatymų vadovas ir autorius anais laikais, be to, su J. Oleku mes nemažai ir intensyviai dirbome, kai jis buvo sveikatos ministru, taip pat dirbau partijos Sveikatos reikalų komitete, bet tapus ministru reikėjo būtinai iki detalių išsiaiškinti, kas yra sveikatos sistema. Tam skyriau labai daug dėmesio, buvo numatyta programa, klausimai ir atsakymai. Juos apibendrinome, susitikau su daugeliu įstaigų, savo akimis pamačiau daugelį problemų ir tas man labai pagelbėjo. Šiandien aš jaučiuosi kur kas tvirčiau negu prieš 6 mėn. Kita vertus, suprantama, didžioji dauguma žmonių sutinka mane labai normaliai, mes iš tikrųjų kalbame dalykiškai. Aš manau, kad žmonių nuotaikos ir palaikymas, na, toks visiškai šiltas ir normalus.
PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia kolega V. Gapšys. Ruošiasi R. Tamašunienė. Sekundę, tuoj įjungsime! Petrai, ir jūs paklausite po V. Gapšio.
V. GAPŠYS (DPF). Gerbiamasis ministre, norėjau jūsų paklausti, ką jūs per šią kadencijos dalį, kuri jau praėjo, padarėte, kad ligoninėse pacientams, ypač gulintiems, nereikėtų papildomai pirkti įvairiausių medicininių priemonių, kurios turėtų būti kompensuojamos iš Valstybinės ligonių kasos, tačiau medikai, kartais piktnaudžiaudami, vis dėlto prašo pacientų įsigyti tas priemones patiems?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Iš karto šią problemą pradėjome spręsti, išleisdami mano įsakymą, kuriuo nurodėme ligoninėms pateikti mums jų naudojamų medikamentų, jų naudojamų priemonių, kurios turi būti skiriamos, jeigu yra nemokama medicinos pagalba, sąrašą, kad būtų galima kontroliuoti ir patikrinti, kokia iš tikrųjų yra padėtis. Taip pat atlikome respublikinių ligoninių auditą, susitikome su visų vadovais ir klausėme, kaip pagal jų finansinę struktūrą yra nustatyta, kad pinigai, skirti medikamentams, būtų skiriami tik medikamentams. Mes taip pat nurodėme priemones ir pasitikėjimo telefoną, kad žmonės galėtų skambinti, jeigu jiems reikia staiga papildomai mokėti, pirkti vaistus ar panašiai, kad mes valdytume šitą informaciją. Visos šitos priemonės šiokių tokių rezultatų jau duoda. Be kita ko, stengiamės, kad atpigtų vaistai. Šiuo metu jau yra atpigę 223 vaistų sąrašo vienetai. Tai irgi daro įtaką, kad būtų šiek tiek mažesni gydymo kaštai.
PIRMININKAS. Dėkoju. Aš truputį suklydau, bet gerbiamoji kolegė Rita taip pat turės galimybę paklausti po P. Gražulio. Klausia P. Gražulis. Po to R. Tamašunienė.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamasis ministre, aš norėjau jūsų paklausti. Kiek supratau, per pirmąjį pusmetį buvo gilinamasi į esamą sistemą, analizuojama esama sistema ir daromi skaičiavimai. Tai aš norėjau jūsų paklausti, ar yra padarytas toks skaičiavimas: jeigu būtų pakeista sistema ir trečiojo lygio ligoninėms būtų neleidžiama atlikti pirminio lygio paslaugų, kurios trečiajame lygyje yra gal keturis kartus brangesnės, kiek tokiu atveju būtų sutaupyta lėšų? Ir antras dalykas, gal jūs analizavote ir padarėte skaičiavimus, jeigu galėtų klientas, pavyzdžiui, susirgus jam arba pradėjus skaudėti akį ar ausį, eiti tiesiai pas specialistą, o ne per, kaip sakoma, savo gydytoją? Kiek tokiu atveju sutaupytume lėšų, jeigu panaikintume tarpininkus?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Jūs turbūt kalbate apie siuntimo tvarkos pakeitimą. Išties dabar egzistuojanti siuntimo tvarka apsunkina tiek šeimos gydytoją, tiek ligonį, tiek pailgina eiles ir sukelia labai daug biurokratinių kliūčių, taip pat ligoniai reiškia didelį nepasitenkinimą.
Taip, jeigu mes galėtume išdėstyti tolygiau specialistų tinklą, nes LOR specialistai, akių ligų specialistai, neurologai ir kiti specialistai išties turi dirbti, jeigu žmonės nori kreiptis tiesiogiai, jie turi būti arti žmonių. Tai mes tokios tvarkos pakeitimus numatome, kaip tik sąrašo baigiamojoje pozicijoje ta pozicija yra, pamatysite, tačiau, suprantama, reikės tobulinti šeimos gydytojo normą, keisti aktus. Turėsime pataisyti situaciją.
Dabar dėl to, kokie gali būti pinigų srautai, kai trečiojo lygio ligoninės, kitaip sakant, konsultacinės poliklinikos, aptarnauja pirminio ir antrinio lygio ligonius. Galiu atsakyti, kad Kauno klinikų konsultacinė poliklinika per metus aptarnauja 1 mln. 200 tūkst. pacientų. Aišku, kad jų didelė dalis nėra tretinio lygio. Vadinasi, būtų galima suskaičiuoti, kiek iš 1 mln. 200 tūkst. tai sudaro jų finansiniuose srautuose. Aišku, kad universitetinės ligoninės mokslo ir mokymo tikslais turi turėti tam tikrą procentą pirminio ir antrinio lygio ligonių, kad studentai galėtų susipažinti su ligomis, kad galėtų būti supažindinami, kaip tos ligos gydomos. Tačiau tokie dideli srautai rodo, kad tie ligoniai nukreipiami nuo antrinio lygio įstaigų, kurios išsidėsčiusios aplinkui Kauną, ir išties tos įstaigos tuomet netenka finansinių srautų. Štai kodėl siūlome pradėti taikyti vadybos principus visoje sistemoje, kad pradėtume valdyti ligonių srautus.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolegos. Norėčiau paprašyti, dar kartą priminti jums, kad klausimui – 1 min., atsakymui – 2 min. Klausia R. Tamašunienė. Ruošiasi A. Dumčius.
R. TAMAŠUNIENĖ (LLRAF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis ministre, pirmiausia noriu pabrėžti mūsų frakcijos vardu, kad mes palaikome jūsų vykdomą reformą, kuri būtina siekiant užtikrinti ir subalansuoti viešojo ir privataus sveikatos apsaugos sektorių finansavimą ir racionalų viešųjų finansų, skirtų sveikatos apsaugai, panaudojimą. Taip pat mes tikimės, kad sveikatos ministras, kaip matome, ne trumpalaikių sprendimų, o ilgalaikės strategijos sveikatos apsaugos ir medicinos srityje šalininkas, labiau įsigilins į kitus labai didelei daliai visuomenės rūpimus ir aktualius klausimus ir su mūsų tradicinėmis krašto krikščioniškomis vertybėmis susijusias problemas ir sulauksime ne tokio atmetimo, bet dalykinės diskusijos…
PIRMININKAS. Klausimą, gerbiamoji kolege!
R. TAMAŠUNIENĖ (LLRAF). …gyvybės apsaugos srityje. Mano klausimas labai konkretus. Čia minėjo jau ne kartą, rūpi tiek pacientams, tiek valstybinėms įstaigoms, dėl atliekamų paslaugų kvotų, kurios baigtos išnaudoti jau praeitų metų III ketvirtyje, šiais metais panašiai. Kokių neatidėliotinų veiksmų jūs imsitės?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Aptarėme šį kvotų finansavimo klausimą. Išties Privalomojo sveikatos draudimo fondo finansavimo mechanizmus reikia keisti. Mes norime pakeisti, kad nebūtų gimdymų kvotavimo, nes tai iš tiesų, dovanokite, netelpa į jokius rėmus. Vadinasi, yra gimdymai ir turi būti skiriami biudžeto asignavimai. Taip pat norime diskutuoti dėl vadinamojo fiksuoto kintamojo balo įvedimo tam tikroje srityje, nes „plaukiojantis“ balas kai kuriose srityse tinka, kai kuriose ne. Šiuo atveju išties reikia tobulinti Privalomojo sveikatos draudimo fondo finansavimo mechanizmus. Sudaryta darbo grupė, kuri sprendžia tuos klausimus, ten 20 ar daugiau specialistų. Tai labai sudėtingi klausimai ir juos mes norime dalykiškai nagrinėti. Juo labiau kad jeigu patvirtinsime ir penkis klasterius, tai vėl finansavimas pagal srautus turės apimti visą teritoriją ir visas ligonines, kurios į tą klasterį įeis. Žodžiu, turime didelę užduotį.
Tai ne vienos dienos darbas, tai yra labai sudėtingi skaičiavimai. Tai apsunkina ir tai, kad nėra patvirtintų bendrų klinikinių diagnostinių metodikų, kurios būtų taikomos ligoms gydyti, nes pagal jas būtų galima skaičiuoti, kiek pinigų reikia skirti. Apsunkina ir tai, kad diagnostiškai giminingų ligų grupių tyrimo dar kol kas tik tokia nagrinėjimo stadija. Žodžiu, turime išties labai sudėtingą darbotvarkę, bet tai yra būtina daryti, ir tie, kas bus po manęs, neabejotinai turės šitą klausimą spręsti.
Dėl požiūrio į gyvybę iš tiesų norėsiu diskutuoti su jumis. Aš esu šalininkas, kad būtų galima teikti pačias įvairiausias priemones, kad moteris, kuri ryžtasi nutraukti nėštumą, pirmiausia būtų nukreipta psichologo, etikos specialisto ir kitoms konsultacijoms, kad iš tiesų būtų su ja diskutuojama daugeliu aspektų. Nesu draudimo įstatymu šalininkas. Tai sukelia labai daug komplikacijų. Čia, žinoma, reikalingas labai atviras dialogas, pasveriant visus už ir prieš.
PIRMININKAS. Dėkoju. Klausia A. Dumčius. Ruošiasi R. Šimašius.
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, norėčiau pateikti du labai trumpus klausimus.
PIRMININKAS. Vienas klausimas.
A. DUMČIUS (TS-LKDF). Jūs esate optimizuotas Konstitucinio Teismo išaiškinimo. Aš radau analizėje ir t. t., kad net siūloma daugybė įstatymų projektų, tarp jų ir finansinių, dėl privalomo sveikatos draudimo padidinimo. Tai kokie jums atrodytų realūs privalomojo sveikatos draudimo finansavimo padidinimo būdai?
Antras klausimas. Ar neatrodo, ministre, kad kišimasis į privačių mūsų pirminės sveikatos priežiūros įstaigų veiklą, būtent: neleisti dirbti dviejose vietose, juk pagal grafiką viskas yra normaliai apskaičiuojama ir dirbama, neleisti, sakykime, turėti didesnio atlyginimo, arba, kaip sakant, sulyginti su valstybine… Vėlgi privačios įstaigos veikla tai lemia, o ne tai, kad reikia suvienodinti ten ir ten. Į šitą klausimą irgi atsakykite.
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Pradėsiu nuo antrojo, jis lengvesnis, daktare. Iš tiesų toks valstybinis reguliavimas… Labai gerą pavyzdį pateikia Suomija. Suomijoje reguliuojama, net atlyginimai reguliuojami. Taip pat reguliavimo mechanizmo labai daug Vokietijoje. Mano klausimas, kodėl mes negalime pasekti Suomijos pavyzdžiu?
Antras dalykas. Išties jūs teisus. Žmonės gali dirbti ir ten, ir ten, tačiau jie turi deklaruoti viešuosius ir privačius interesus, kad nebūtų interesų konflikto. Kad ligonis atėjęs matytų, kad taip, jis dirba poliklinikoje, ir žinotų, kad jis po pietų dirba tokioje, tokioje privačioje įstaigoje. Taip pat turėtų būti tikslinami darbo grafikai, kad visiškai aiškiai būtų nustatyta, taip pat turėtų būti tikslinami aparatūros apkrovimo ir visi klinikinių tyrimų, ir visi duomenys, kad nebūtų piktnaudžiaujama. Juk iš esmės turime sutarti – mes negalime sutikti su šešėliniais ekonominiais santykiais, kurie šiandien labai smarkiai demoralizuoja sveikatos apsaugos sistemą, ir aš manau, kad čia mes esame sąjungininkai. Ieškosime sprendimų.
Klausimas dėl Privalomojo sveikatos draudimo fondo įplaukų padidinimo yra labai sudėtingas. Ir aš, kadangi nesu nei mokesčių specialistas, nei gerai išmanau draudimo ekonomikos, manau, kad teisinga buvo, kad Vyriausybės strateginiame komitete buvo patvirtinta pozicija, kad reikia sudaryti tarpžinybinę darbo grupę, į kurią būtų įtraukiami mokesčių specialistai, socialinės apsaugos, kitų žinybų, ministerijų atstovai, kad jie pradėtų diskutuoti dėl visų aspektų, susijusių su Konstitucinio Teismo pozicija, kad draudimo įmoka turi priklausyti nuo pajamų, ir su kita pozicija, kad drausdama valstybė tam tikroms grupėms gali suteikti tas socialines lengvatas. Tai labai sunkūs klausimai. Aš nepasiryžęs šiandien atsakyti į juos. Į juos turi atsakyti labai gili tiksli ekonominė, socialinė, fiskalinė, mokestinė analizė. Tokios analizės tikrai reikia. Priešingu atveju, įgyvendindami Konstitucinio Teismo nutarimus, neišvengsime didelių klaidų.
PIRMININKAS. Dėkojame už atsakymą. Klausia kolega R. Šimašius. Ruošiasi V. A. Matulevičius.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Gerbiamasis ministre, turbūt mes visi sutinkame, kad nepaisant mūsų politinių diskusijų, kaip turi būti tvarkoma sveikatos sistema, norint, kad būtų gera kokybė, reikia, kad sveikatos sistemoje dirbtų geri gydytojai. Iš tikrųjų jaunų specialistų Lietuvoje buvimas, būtent Lietuvoje, o ne kitur, yra vienas iš esminių faktorių. Bet štai dabar, prieš kelis mėnesius, buvo padaryta Vilniaus universiteto ir Kauno medicinos universiteto studentų apklausa, taip pat ir rezidentų, kaip jie vertina jūsų siūlomas reformas. Beveik visi jas vertina neigiamai ir 72 %, t. y. daugiau negu septyni iš dešimties, sako, kad būtent dėl jūsų siūlomų reformų padidėtų jų noras emigruoti. Ką su tais nesusipratusiais darysime? Ar čia prirakinsime kaip nors Lietuvoje, ar bandysime perauklėti, ar tiesiog susitaikysime su tuo, kad jie gydys pacientus, būdami geri gydytojai, kur nors kitur?
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Gerbiamasis kolega, man teko susitikti su rezidentais keturis kartus ir aptarti visas problemas. Ir iš tiesų daug naudingiau yra dialogas. Tie patys rezidentai, žinote, kokius kelia klausimus? Pamėginkime kartu išgirsti. Jie sako, taip, iš tiesų mes norėtume sužinoti, kokios bus socialinės garantijos? Kokios bus galimybės turėti butą? Kokios galimybės vaikų darželio? Kokios kultūrinės galimybės? Koks atlyginimo dydis? Kokios sąlygos? Visa tai labai teisingi klausimai, ir mes kaip tik dabar tęsiame nagrinėjimą tuo aspektu – kas gi gali būti valstybės užsakymas? Jūs, kolega, turbūt sutiksite, kad Konstitucinis Teismas pasakė, kad valstybinis užsakymas yra būtinas ir švietimo ir mokslo srityje, ir sveikatos apsaugoje, ir apskritai viešajame sektoriuje. Jeigu skiriami biudžeto ištekliai ir už juos studijuoja žmonės, jie turi iš tikrųjų žinoti, kad pagal tuos skirtus biudžeto išteklius valstybė tikisi, kad reikalingose darbo vietose, kur specialistų trūksta, jų būtų. Vadinasi, labai paprasta logika. Turime suformuoti ištisą valstybinio užsakymo programą, kad stojantysis, kuris pasirinko valstybės mokamą vietą, jau žinotų ir sąlygas, ir tvarką, ir galimybes, ir pasirinkimą, kokiuose rajonuose, kokios jo pozicijos. Nes jauni žmonės pasakė labai aiškiai: jie nevažiuotų iš Lietuvos, jeigu turėtų darbo vietų Lietuvoje garantiją. Ar šito neklausėte jaunų žmonių? Aš klausiau.
Taigi aš manau, kad mes suderinsime visus aspektus.
PIRMININKAS. Taigi, gerbiamieji kolegos, laiko limitą jau kaip ir išnaudojome, bet aš paskelbiau, kad yra galimybių paskutiniam Seimo nariui paklausti, mes suteiksime jam galimybę paklausti, o gerbiamajam ministrui atsakyti ir tiesiog baigsime, taip, kaip ir tarėmės dėl reglamento. Sutinkate su tuo? Ačiū. Taigi klausia gerbiamasis V. A. Matulevičius.
V. A. MATULEVIČIUS (DKF). Ačiū, Pirmininke, kad leidote. Gerbiamasis ministre, labai įdomi, konstruktyvi ir principinė šiandien vyksta diskusija šioje salėje. Ar aš teisus manydamas, kad šiandien sprendžiamas ne tiek jūsų personalijos klausimas – būsite jūs ministru, ar ne, o vis dėlto kokia medicina dominuos Lietuvoje artimiausioje ateityje: valstybinė ar privati? Ir ar jūs nesutiktumėte su tuo, kad vis dėlto, nepaisant tų problemų, kurias jūs iškėlėte ir kurios tikrai žinomos Lietuvos žmonėms, reikėtų galbūt ieškoti aukso vidurio? Surasti vidurį socialdemokratų ir liberalų pozicijų, nes jeigu keisis valstybės sveikatos apsaugos politika su kiekvienu valdžios pasikeitimu, tai bus labai liūdna. Ačiū.
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Dėkoju už principinį klausimą. Galiu pasiremti tam tikromis jau egzistuojančiomis pozicijomis. Kaip žinote, 1992 m. Konstitucija įtvirtino socialiai reguliuojamos rinkos ekonomikos koncepciją Lietuvoje. Neatsitiktinai dabar pabrėžta, kad sveikatos apsauga yra socialinė… kad žmonės turi socialinę teisę į sveikatos priežiūrą. Socialinę! Jie turi savo asmeninę teisę į sveikatos priežiūros aukštą kokybę, taip pat ir socialinę teisę į sveikatos priežiūrą. Išdalintoje medžiagoje yra labai aiškiai cituojama šita pozicija. Vadinasi, turi būti socialiai orientuota sistema, kurioje, pirma, turėtų nuolat veikti reikiamas, tinkamas valstybinių gydymo įstaigų tinklas. Tai konstitucinė konstanta. Taip pat turi įsitinklinti ir bendradarbiauti… Teismas pasakė: privatus sektorius privalo bendradarbiauti su valstybiniu. Štai ko aš siekiu, kad privatus sektorius įsitinklintų ir būtų vienodas reguliavimas. Taip pat Teismas pasakė labai stipriai, kad visoje Lietuvoje, nepriklausomai nuo nuosavybės formos, įstaigų paskirstymas būtų tiek ir taip paskirstytas, kad žmonėms būtų galima laiku, netoli, patogiai ir prieinamai gauti pagalbą. Vadinasi, turime galvoti apie valstybinio reguliavimo mechanizmus privačioms įstaigoms ir netgi apie esamą bendrą įstaigų ir vaistinių tinklą. Tai ne mano pasakyta. Vadinasi, nepriklausomai nuo to, kas laimės kitus rinkimus, nuo šitų pozicijų jau niekas negalės atsitraukti. Aš džiaugiuosi gegužės 16 d. nutarimo esminiais pamatais. Manom, kad jeigu bus dar neaiškumų, bus galima kreiptis į Teismą, kad išaiškintų, kaip toliau daryti. Bet mano atsakymas labai aiškus – privataus ir valstybinio tinklo įtinklinimas su konstitucine konstanta, konstitucine norma, kad turi veikti nuolatinis, reikiamas valstybinių gydymo įstaigų tinklas tiek nemokamos medicinos pagalbos, tiek pagalbos, kuri teikiama iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo lėšų.
PIRMININKAS. Dėkoju gerbiamajam V. P. Andriukaičiui, sveikatos ministrui. Jūs atsakėte į klausimus. Dabar mes einame prie kitų procedūrų. Pagal 221 straipsnį yra galimybės kalbėti už ir prieš. Taigi, gerbiamieji kolegos, dar kartą noriu patikslinti, kas užsirašę už, vadinasi, pritaria atsakymams į klausimus, o kas užsirašę prieš, nepritaria atsakymams į klausimus. Taip susitariame?
Dabar dėl kalbančiųjų trukmės. Ar užtektų pusės valandos bendrai kalbančių už ir prieš? Visiems? Ar galime pritarti bendru sutarimu? Nustatome 30 min. ir kiek jau kalbėsime, tiek. Aš bandysiu stabdyti, jeigu viršys kiekvienas, norintis kalbėti, savo limitą. Iki 5 min., jeigu kalbate, o toliau aš nutrauksiu. Sutariame bendru sutarimu. Aš matau pritarimą ir prieštaraujančių nėra. Taigi ir pradedame. Kas už tai, kad į klausimus atsakė teisingai, pagal Statutą turi pirmasis kalbėti, o po to, kas bus prieš. Kviečiu į tribūną J. Oleką. Ruošiasi G. Steponavičius.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis Pirmininke. Jeigu leisite, aš kalbėsiu frakcijos vardu.
Pirmiausia noriu padėkoti kolegai ministrui V. P. Andriukaičiui už tikrai išsamų atsakymą kolegoms, pateikimą to vaizdo, koks dabar yra sveikatos sektoriuje. Iš pat pradžių noriu pasakyti, kad Lietuvos socialdemokratų partijos frakciją Vytenio atsakymai tenkina, ir mes manome, kad iš tikrųjų ir analizė, ir veiksmai, ir perspektyva yra ta, ko pirmiausia reikia Lietuvos žmonėms, pacientams ir Lietuvos medikams.
Aš noriu pasakyti, kad gerbiamasis ministras mums labai aiškiai pateikė sisteminį požiūrį į sveikatos sektoriaus situaciją. Nors kolega E. Masiulis, pristatydamas interpeliacijos kolegų klausimus, kalbėjo apie sudėtingą finansinę situaciją 2013 m. pradžioje, bet jeigu įsigilinsite į atsakymus ir pamatysite visas lenteles, kurios čia buvo pateiktos, tai didžiausia, sunkiausia situacija prasidėjo 2009 m. ir tęsėsi iki 2012 m. Sektorius neteko keleto milijardų lėšų ir todėl situacija ir dėl sveikatos paslaugų prieinamumo, ir dėl medikų atlyginimų, ir dėl ligoninių finansinės būklės pasidarė tokia, iš kurios nėra taip lengva per pusmetį ar metus išeiti.
Interpeliacijos teikėjai klausė apie pacientų ir gydytojų tam tikrą sukiršinimą. Iš tikrųjų didžiausias pacientų sukiršinimas yra tas, kad vieniems pacientams tenka mokėti, kitiems – ne, vieniems pacientams yra prieinamos sveikatos paslaugos, kitiems – ne. Lygiai taip pat ir medikams, kurie dirbdami negali išgyventi iš labai sudėtingo, labai daug pasiaukojimo reikalaujančio darbo vieno atlyginimo vienoje įstaigoje. Tas blaškymasis iš valstybinės į privačią nėra dėl gero gyvenimo, nėra tas tikslas, kuriuo mes norėtume eiti. Manau, kad mūsų, politikų, parlamentarų, ministrų, tikslas būtų siekis, kad kiekvienas galėtų pragyventi iš savo vieno normalaus darbo. Kitaip mes matome ir paslaugų kokybės sumažėjimą, ir medikų įtampą, ir įtampą tarp medikų ir pacientų.
Aš tikrai džiaugiuosi, kad per tokį trumpą laiką V. P. Andriukaičiui ir jo komandai, kuri šiandien taip pat yra su mumis, pavyko stabilizuoti kai kuriuos sudėtingiausius klausimus. Prisiminkime, kaip sudėtingai išgyveno mažosios ligoninės, kurioms buvo sumažintos paslaugų apimtys, kurios negalėjo atlikti operacijų, negalėjo intensyviai gydyti pacientų, kai jiems to reikėjo, nes buvusi valdžia to neleido, uždraudė tai daryti. Mes čia, šioje Seimo tribūnoje, svarstėme apie pacientų nukentėjimą, mirčių atvejus, kurie buvo su tuo susiję. Nebuvo apskaičiuota, kaip turi veikti tokia mažiau paslaugų teikianti ligoninė, nebuvo apskaičiuoti jos įkainiai. Ta finansinė injekcija, kuri buvo suteikta, manau, joms tikrai davė tam tikrą galimybę išgyventi.
Man atrodo, šiandien visi įsitikinome V. P. Andriukaičio požiūriu į subalansuotą valstybinių ir privačių gydymo įstaigų ir medikų sambūvį ir kooperaciją. Kažkada įstatymu buvome įtvirtinę nacionalinę sveikatos sistemą, kurioje buvo vietos ir valstybiniam, ir savivaldybių sektoriui, buvo vietos ir privačiam. Vėliau mes tokią sistemą, galima sakyti, sugriovėme, paleidome: eikite kas kur norite, griebkite kas ką galite, draskykite tą nedidelį sveikatos sektoriaus finansavimą.
Manau, kad ėjimas link susikalbėjimo tarp valstybinio, savivaldybių ir privataus, kaip vienos sistemos dalies, yra teisingas kelias. Galbūt buvo aštresnių žodžių, galbūt kai kurie akcentai buvo pateikti, ir čia, medžiagoje, galima rasti, bet tai yra iš tikrųjų diskusijų, kalbėjimosi dalykai, o mūsų tikslas, kad ir valstybinis sektorius, kuriam…
PIRMININKAS. Gerbiamasis kolega, 5 minutės jau į pabaigą, jau baigiasi. (Balsai salėje) Ne, ne, kiekvienas kalba 5 minutes.
J. OLEKAS (LSDPF). Atsiprašau, aš tuojau baigiu. Manau, kad kaip tik būtinas susikalbėjimas. Aš dar kartą pasakysiu, kad pagrindinis tikslas, kurio siekiama šiomis pertvarkomis, kad būtų dėmesys sveikatingumui, kad būtų prieinamumas, kokybė ir socialinis teisingumas. Aš dėkoju Vyteniui ir jo komandai už tuos darbus, kurie yra daromi. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju J. Olekui už nuomonę. Į tribūną kviečiu G. Steponavičių – nuomonė prieš. Taip pat 5 minutės.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji kolegos, gerbiamasis ministre, išties klausydamas pastarosios pusantros valandos diskusiją aš noriu pasidžiaugti, kaip ir kai kurie kiti, kad čia vyrauja dalykiškumas ir emocijų yra mažiau. Tačiau žvelgiant į tekstą, kurį gerbiamasis ministras parengė mėgindamas atsakyti į klausimus, turbūt daugelio mūsų neapleido jausmas, kad vyrauja pagieža ir noras menkinti kitus. Vis dėlto yra apibendrintas įspūdis, kad ministras, deja, deja, bet praleido progą dalykiškai atsakyti į klausimus. Didesnė dalis teksto yra kitų kaltinimai ir todėl man atrodo, kad čia ir yra pagrindinis trūkumas. Nekalbu apie tuos aspektus, kad ministras nesusiturėjo, pasielgdamas nekorektiškai, ir nemažą dalį interpeliacijos teksto išbraukė, ir kaip tik tas vietas, kur yra pateikiami iškalbingi faktai, parodantys ne tokią situaciją, kaip ministras nori ją matyti.
Taip, finansavimo sumažinimas buvo viena iš didžiausių interpeliacijos keliamų temų ir jeigu bent kokiu nors laipsniu šitų temų iškėlimas padės sureguliuoti finansavimą, kuris tokio įtampos lygio nebuvo pasiekęs net ir krizės laikotarpiu, manyčiau, kad interpeliacija buvo prasminga. Taip, reikia pasakyti, kad ne, kaip ministras teigė, opozicija užsiima streikų kurstymu, bet išties ministro dalies sprendimų nedarymas ir nepasisekę sprendimai pirmiausia išspręsti ligoninių finansinę įtampą atvedė prie tokios situacijos tiek didžiosiose, tiek ir rajoninėse ligoninėse.
Norėčiau stabtelti ir paminėti vieną iš aktualių sričių, apie kurią kalba visuomenė, kuri rūpi, manau, kiekvienam politikui, norinčiam spręsti realias problemas. Tai yra eilių mažinimas. Gerbiamasis ministre, šalia jūsų nuveiktų darbų gausos yra viena skaidrė apie eiles ir prie jos aš norėčiau stabtelti. Darbas, kuris yra minimas sprendžiant eilių mažinimą pas gydytojus specialistus, įvardintas: „Nuo šių metų kovo 1 d. praplėsta šeimos gydytojo kompetencija, suteikiant teisę atlikti daugiau tyrimų.“ Kai paklausi specialistų, jų atsakymas: tai nei trumpina eiles, nei ilgina. Įrašytas dar vienas darbas: „Patvirtinta nauja vaiko sveikatos pažymėjimų forma, leisianti stebėti ir kontroliuoti vaikų dantų būklę bei jos pokyčius.“ Tai reiškia, kad šalia eilės pas šeimos gydytoją jis turės dar atstovėti eilę pas odontologus, o jeigu paaiškės, kad reikalingos kitos priemonės, bus dar eilės ir pas tolesnius specialistus.
Faktiškai tai yra vieninteliai darbai, kurie yra paminėti kalbant apie eilių mažinimo sprendimą, o realus klausimo sprendimas būtų, jeigu būtų pripažįstama, kad darni visos nacionalinės sveikatos sistema, apimanti ir nevalstybines sveikatos įstaigas, yra tiesiausias kelias mažinti eiles, priartinti sveikatos paslaugas prie žmonių. Aš manau, nei liberalams, nei socialdemokratams neturi rūpėti, ar tai yra valstybinė, ar privati, nesupriešinant jų ir nesakant, kad vieni yra siurbėlės, o kiti skriaudžiami, o nustatant tokią sistemą, kad žmonės negalvotų, į kokią įstaigą eina, bet žinotų, kad ten pateks greitai, aptarnavimas bus kokybiškas ir skaidrus.
Čia aš noriu pasakyti. Savotiškai skamba, kad 93 % viso sveikatos finansavimo yra valstybiniame sektoriuje, 7,6 % – privačiame, ir atrandamas rąstas, atrandama ašaka kitų akyje sakant, kad brangių tyrimų yra daroma neva privačiose, bet kartu nematoma rąsto savo akyje, kad, nusipirkus už valstybės lėšas daugybę brangios įrangos, ji neretai dulka ir jos panaudojimas yra neefektyvus. Taip, ministras pripažįsta, kad jis galvoja apie tai, kaip spręsti. Taip, linkime, kad susitvarkytų pirmiausia valstybinį daržą, kur ydos, bėdos, nelegalūs atsidėkojimai yra vyraujantys dalykai. Aš manau, tai išsprendus mes tikrai pasakysime ministrui ačiū.
Šiandien apie moralinius standartus tenka pasakyti paprastą dalyką. Jeigu vadovausimės tokia logika, kad savo darbo metu galima važiuoti į ligoninę ir normalu, kad jo vizito, ministro vizito, metu yra prekiaujama su nuolaidomis jo knygomis, nežinau, ar tai yra tie standartai, kuriais demokratinė šalis turi vadovautis.
Remiantis V. P. Andriukaičio logika, lankstukai ar plakatai, raginantys pasitikrinti sveikatą dėl vienos ar kitos ligos, reikštų tą patį signalą: vidaus reikalų ministras D. A. Barakauskas, jau turbūt nedalyvaudamas posėdyje, susigundė įdomia praktika ir gaminasi plakatus pakelėse iškabinti: perspėjame, kad negalima vairuoti išgėrus! Arba…
PIRMININKAS. Gerbiamasis kolega, jūsų laikas baigėsi!
G. STEPONAVIČIUS (LSF). …aplinkos ministras prie ežerų iškabins plakatus, kad brakonieriauti negalima. Taigi, kolegos, apgailestaujame, bet vis dėlto visa ta visuma neleidžia mums teigti, kad ministras dalykiškai atsakė į interpeliacijos klausimus.
PIRMININKAS. Dėkoju, gerbiamasis kolega. Dar kartą noriu paprašyti visų jūsų laikytis reglamento. Jeigu sutaupysite, pasakysime didelį ačiū.
Taigi į tribūną kviečiu R. Šimašių. Ruošiasi P. Gražulis. Atsiprašau, gerbiamoji A. Monkauskaitė. Ruošiasi R. Šimašius. Nuomonė už.
A. MONKAUSKAITĖ (LSDPF). Kadangi prieš tai kalbėjęs prelegentas kalbėjo apie moralinius standartus, tai nori nenori tenka pakalbėti apie žmoniškumą. Šiandien yra labai keista, kai kalbama apie ministrą, užuot jam…
PIRMININKAS. Galbūt arčiau mikrofono, nes labai negirdėti?
A. MONKAUSKAITĖ (LSDPF). …užuot džiaugęsi jo darbais, šiandien mes jį puolame, o reikėtų reikšti padėką.
Aš noriu pasakyti, kad dabartinis sveikatos apsaugos ministras V. P. Andriukaitis yra gydytojas, dirbęs rajono ligoninėje, dirbęs didelėse klinikose, ir visur dirbęs sėkmingai. Maža to, tai yra labai aukštos moralės žmogus, didelis patriotas, jo meilė Lietuvai prasidėjo prieš daugelį metų Jakutijoje, ji įskiepyta tėvų. Per visą savo sąmoningą gyvenimą jis dirbo Lietuvai. Jo veikla nuo Antano Strazdelio universiteto iki Nepriklausomybės Akto signataro buvo labai prasminga, labai intensyvi. Tačiau jis niekada nebuvo konformistas, jis niekada netarnavo sistemai, jis niekada nesiprašė į jokias ano meto organizacijas. Šiandien apie tai jis nekalba, jis nesigiria. O tarp mūsų yra tokių, kurie atėjo į politiką, atsirado reikiamu laiku reikiamoje partijoje, nors jų politinėje biografijoje buvo ir aktyvios komjaunuoliškos veiklos, ir aktyvaus prašymo dirbti marksizmo leninizmo dėstytojais. O V. P. Andriukaitis yra visiškai ne toks. Atėjus nepriklausomybei jis iš karto puolė dirbti Lietuvai dar aktyviau. Nacionalinės sveikatos koncepcijos, daugelio įstatymų yra jo autorystė, tai yra labai kokybiški darbai. Maža to, kai atsitiko tokia nelaimė, jam buvo pateikti kaltinimai, jis atidavė Seimo nario mandatą ir pradėjo visas procedūras, kokios priklausė. Kas darosi šiandien, kai suabejojama kokiu nors skaidrumu? Kai reikia atimti Seimo nario neliečiamybę, tada kyla dideli triukšmai, o V. P. Andriukaitis pats atsisakė šito dalyko. Kiek tokių politikų šiandien yra Seime? Tai va.
Dabar išaušo rytas, kai V. P. Andriukaitis, toks žmogus, tapo sveikatos apsaugos ministru ir pradėjo darbą nuo to, ką pradėjo. Pradėjo nuo didelės analizės, nuo susipažinimo su sistema. Jis pateikė mums apibendrintą medžiagą apie tai, kas buvo daroma kitų ministrų iki šiol, iškėlė pagrindines problemas. Kaip žinome, viskas yra susisteminta, apskaičiuota. Jis aiškiai pasakė, kad šiandien nebeliko namų paslaugų, nes sugriautas teritorinis principas. Šiandien žmonės į namus nebegali išsikviesti gydytojo. Kas yra kaltas dėl to? Šiandien ministras mums aiškiai pasako, kad rizikai susirgti valdyti užpraeitais metais Lietuvoje buvo skirta 78 mln., o patologijoms valdyti – 7 mlrd. Maža to, esam nusiritę tiek, kad visuomenės sveikatos programoms šiais metais yra skirta tik 21 tūkst. su trupučiu litų. Ministras aiškiai pasakė: kažin ar daug kas iš mūsų žinojo, kad privačioms įstaigoms nėra taikomas Viešųjų pirkimų įstatymas, kad jos neatsiskaito su savivaldybėmis, čia labai puikus pinigų rezervas mūsų Lietuvoje? Ar daug kas iš mūsų žinojo, kad aparatūros Airijoje tris kartus mažiau nei Lietuvoje, o sergamumas Lietuvoje yra daug didesnis negu Airijoje? Ir daugybė tokių klausimų, tokių faktų, kuriuos ministras mums labai aiškiai pasakė, apie kuriuos mes iki šiol nežinojome.
Kas pyksta ant ministro? Aš manau, kad mes, kiekvienas Seimo narys, esame tokie pat žmonės kaip ir ne Seimo nariai. Ir atėjome į Seimą, gavę didžiulę garbę ir atsakomybę atstovauti tiems, kurie mums suteikė mandatą.
PIRMININKAS. Gerbiamoji kolege, laikas!
A. MONKAUSKAITĖ (LSDPF). Tai va, jeigu laiko nebėra, tai aš noriu apibendrindama pasakyti, kad pokyčių sveikatos apsaugos sistemai labai reikia. Jeigu mes padėsime šitam ministrui, tai mes padėsime visai Lietuvai, Lietuva nuo to taps tik sveikesnė.
PIRMININKAS. Dėkoju. Nuomonė prieš – R. Šimašius. Ruošiasi P. Gražulis.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Gerbiamieji kolegos, gerbiamasis ministre, tai, kad V. P. Andriukaitis moka įtikti, turbūt niekam ne paslaptis yra, ir geriausiai tai patyriau būdamas Plungėje, kur nėra nė vienos valdiškos pirminės sveikatos priežiūros įstaigos, kai moteriškė, prijungta prie visokių technikų, guli ir sako: man labai patinka pasirinkimas, nes gali rinktis ir šitą privačią įstaigą, ir už tvoros esančią kitą įstaigą, kurios tarpusavy griežtai konkuruoja, bet kartu, sako: labai geras sveikatos apsaugos ministras, kuris kovoja ir su privatininkais, nes jis padarys, kad viskas būtų nemokama. Štai, ką paskleidė ministras Lietuvoje, štai kokį įspūdį sukūrė Lietuvos žmonėms. Ar tai adekvatu, galime paklausti savęs patys.
Mes šiandien balsuosime pirmiausia atvirai, ar tenkina atsakymai į interpeliacijos klausimus. Turiu pasakyti kai kuriuos formalius dalykus. Pirmiausia aš supratau, kad į klausimus atsako tik kvailiai, nes į klausimus atsakyta nebuvo. Buvo pasirinktas vienas kitas aspektas, bet iš esmės atsakymų į klausimus aš neišgirdau. Bet išgirdau ir paskaičiau, kokie yra blogi klausimai, pamačiau, kaip jie yra perrašinėjami, atsirado naujas puslapis diskusijos raštu kultūros, kai tiesiog nusprendus, kad nepatogiai skaitomas klausimas, reikia jo konstatuojamąją dalį perrašyti iš naujo, taip tarsi nepaliečiant klausimo esmės.
Kas tai yra? Šiuo atveju, drįstu sakyti, kad tie selektyvūs duomenys pateikiami, dar plius – kai kurie ne visai teisingi. Aš nežinau, ar Seimas gali save vertinti taip, kad nubalsuotų, jog jį tenkina tokio pobūdžio atsakymai į interpeliacijos klausimus. Čia grynai iš formaliosios pusės, net nekalbu apie tai, ar tenkina, ar netenkina ministro politika. Man atrodo, formos prasme tai buvo labai blogai. Tai buvo naujas standartas, kuris yra labai blogas ir neatitinka diskusijos kultūros.
Dabar klausimas iš esmės: ar tenkina ministro V. P. Andriukaičio politika? Taip, pone ministre, politika ir sprendimai, ko gero, yra tas pats. Tai yra daug sprendimų jūs padarėte, ne tik formalius reikia priimti sprendimus, nors ir yra formalių, ir teisės aktų projektų pasirašyta, ir interpeliacija gali būti apie tai ir yra apie tai, jūs pats ne kartą esate pasirašęs ir kalbėjęs būtent apie tokias interpeliacijas, įskaitant ir mano kolegas liberalus, ir mane. Ką išgirdau, tai toliau, deja, tęsiama neapykanta pasirinkimo atžvilgiu. Nuolat pabrėžiama, kad pasirinkimas galimas ir nustatytas įstatymų, tačiau iš esmės, kai tik pradedame detalizuoti, kokios turi būti įstatymų ribos, tai pamatome, kad iš esmės pacientus galima gainioti kaip avinus po tas įstaigas, kurios atrodo tinkamos ministrui. Ministras nusprendė, kad įstaiga turi būti arčiau namų, įstaiga ir bus arčiau namų, o ne ten, kur nori atvažiuoti pas gerą gydytoją pacientas. Nors jam galbūt arčiau atvažiuoti ir patogiau atvažiuoti, arčiau darbo arba jis nori būtent pas tą gydytoją, kuris dirba arčiau namų. Turiu pasakyti, kad apskritai susidarė toks įspūdis, kad ministras nesprendžia problemų, bet kryptis, kuri yra duodama jo, maitinasi tomis problemomis. Mes pagalvokime: iš tų problemų, apie kurias šnekėjo gerbiamasis ministras, kiek yra tokių, kurias išsprendus dar tiktų kryptis, kurią palaiko gerbiamasis V. Andriukaitis. Iš esmės reguliavimas, apribojimas, įvairūs įvairių naujų apribojimų nustatymai yra tai, kas maitina šį ministrą, ir panašu, kad tai nepasikeis.
Beje, turiu pasakyti, kad gerbiamasis ministras citavo daug skaičių, palaikančių jį (turiu omeny visuomenės apklausas), ir tai neva turėjo būti įrodymas, kad ministras gerai dirba. Aš noriu priminti kitą apklausą. Štai „Spinter tyrimai“ atliko kovo mėnesį apklausą, kurioje buvo klausiama, kas yra prasčiausiai dirbantis ministras šioje Vyriausybėje. Garbingą pirmą vietą užima V. P. Andriukaitis su 13 %, garbingą antrą vietą užima B. Vėsaitė. Klausimas lygiai tuo pačiu metu, kokia didžiausia šios Vyriausybės klaida. Garbingą ryškią pirmą vietą beveik 20 % užima šios Vyriausybės užmojai apriboti ir pažaboti privačią sveikatos apsaugą. Žmonės suvokia, kad tai yra pasirinkimo teisė, kad tai yra konkurencija.
Tiesą sakant, kai aš šiandien išgirdau, kad konkurencija didina kainas, nežinau, kaip į tai žiūrėti. Man iki šiol atrodė ir iš esmės atrodo, kad norint turėti kainas, kurios būtų valdomos ir mažos, reikia konkurencijos. Turime monopoliją – turime aukštas kainas. Su visa pagarba gerbiamajam ministrui, žinau, kad jis turi vieną gerą savybę – jis tikrai yra užsispyręs ir tai dažnai būna gera savybė, bet šiuo atveju, deja, tai nėra labai gera savybė. Aš žinau, kad tiek, kiek gerbiamasis ministras šiek tiek jau sušvelnino toną, tiek jau padarė, daugiau jis nepasikeis. Todėl man atrodo, kad Seimo nariai neturi kitos išeities, kaip palaikyti interpeliaciją norėdami išsaugoti sveikatos sistemą ir tikrai spręsti jos problemas, o ne jomis maitintis.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega, už nuomonę. Taigi kviečiu į tribūną P. Gražulį – nuomonė už. Ruošiasi A. Kubilius – nuomonė prieš.
P. GRAŽULIS (TTF). Gerbiamieji Seimo nariai, manau, nė vienoje pusėje – nei kairėje, nei dešinėje sėdintys nepasakys, kad nėra sveikatos sistemos problemų. Problemų tikrai yra apstu ir ne pirmą kadenciją kalbame, kad tikrai gydytojo prieinamumas ar pasiekiamumas, ypač specialisto, yra gana sudėtingas, eilės yra nemažos. Valdančioji dauguma, kuri reiškia šiandien interpeliaciją, per ketverius metus tikrai šios problemos neišsprendė, o ta problema tik gilėjo.
Kas vyksta sveikatos sistemoje? Ar apskritai sveikatos sistema gerėja Lietuvoje, prieinamumas gerėja, ar blogėja paslaugos? Iš tikro labai gerą esminį klausimą uždavė Seimo narys V. Matulevičius – vyksta kova už biudžetą, ar privatus kapitalas, privatūs medikai daugiau gaus iš biudžeto finansavimo, ar vis dėlto išlaikysime valstybinį sektorių. Taip, tai jau pažiūrų ir ideologijų klausimas, bet aš manau, gal ką ir pasakė ministras V. Andriukaitis, šį klausimą padėjo išspręsti Konstitucinis Teismas priimdamas sprendimą, kad sveikata žmogui yra pats brangiausias dalykas ir tai negali tapti verslu. Tai turi būti socialinė paslauga, prieinama visiems, bet, deja, šiandien tai yra tik popieriuje ir tik įstatymuose. Ne paslaptis, kas buvo pas gydytoją, kad tikrai daugeliui žmonių ne tiktai suteikiama paslauga iš to, kad mes mokame mokesčius ligonių kasai, bet ir mokama privačiai. Tai nėra normali situacija ir apie tai šiandien beveik niekas nekalba, o nekalba dėl to, kad galbūt ir nežino, kaip šitą problemą išspręsti. Tai tapo visuotiniu reiškiniu.
Gerbiamasis ministre Andriukaiti, aš manau, jau reikėtų nuveikti daugiau darbų nei kalbėti. Galbūt pagrindinis trūkumas, kodėl nėra žengta žingsnių, tai nepatvirtinti ir nepriimti įstatymai, kurie neleidžia vykdyti socialiai atsakingos sveikatos reformos. Kol kas rimtų permainų aš nematau, bet pažinodamas kaip gana ryžtingą ir principingą Seimo narį, manau, kad atėjus jau rudens sesijai ir priėmus įstatymus tikrai mes matysime konkrečius nuveiktus šitos srities darbus. Tai yra sveikatos reformos srities. Manau, kad reikėtų labai pamąstyti dabartiniam ministrui, ar nereikėtų keisti sistemos pirminės sveikatos grandyje, kai medikas ne už paslaugas gauna pinigus, o pinigus gauna už žmogų ir vyksta konkurencija, kuris daugiau prisirašys. Ypač privačios klinikos siekia kiek galima daugiau prisirašyti jaunų, sveikų žmonių, kuriems medicinos paslaugos nereikalingos, bet pinigai vis tiek yra gaunami. Manau, kad būtų teisingiau, kad ir šitoje srityje gaunamos pajamos būtų susietos su paslaugomis.
Antras dalykas tai, ką aš kalbėjau. Tikrai mes žinome, reikėtų daryti, kad be šeimos gydytojo būtų galima pasiekti specialistą ir būtų sumažintas biurokratinis aparatas, ir būtų padidintas prieinamumas.
Trečias dalykas. Aš manau, kad būtina laikytis principo: ką gali padaryti pirminė grandis, to negali daryti antrinė ir tuo labiau tretinė grandis. Nėra pateisinimas, kad gydytojai rezidentai turi atlikti praktiką būtinai tik tretiniame lygmeny. Gali jie nueiti ir į antrinį lygį ir ten pažiūrėti, kaip medikai darbuojasi, ir iš ten pasiimti patirties. Taigi tikrai darbai yra dideli ir laukia daug atsakingų sprendimų. Aš palinkėčiau ministrui, kad jo žodžiai taptų kūnu ir kad tikrai mūsų gyventojams būtų prieinamos medicinos paslaugos, ir kad už jas papildomai ir galbūt labai brangiai nereikėtų mokėti. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju P. Gražuliui, kuris sutaupė visų mūsų brangų laiką.
Nuomonė prieš – A. Kubilius. Kviečiu į tribūną.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, net ir P. Gražulis pripažino, kad darbas ir sveikatos apsaugos sistemoje iki šiol neprasidėjo. Ne tik Prezidentė tai pripažino. Ir iš šios dienos kalbų spėju, kad ir neprasidės, jeigu Lietuva turės tą patį sveikatos apsaugos ministrą. Problema yra pats ministras ir jo negebėjimas išskirti aiškių prioritetų tiek savo analizėje, tiek ir darbus planuojant. Ką girdėjome anksčiau frakcijoje, tą girdėjome ir šiandien, tai drįstu pavadinti vienu žodžiu – eklektika. Frakcija šiandien svarstė ministro pateiktus atsakymus į klausimus ir priėmė sprendimą nepritarti ministro atsakymams. Iš tiesų dar sykį galiu pasakyti tai, ką ne vieną kartą esu sakęs: atsakomybė būti ministru yra didesnė, nei būti tik geru žmogumi ar geru kalbėtoju. Ministro atsakomybė telkti geriausius protus ir geriausią išmintį priimant sprendimus nesupriešinant sudėtingos sistemos, nesupriešinant žmonių, dirbančių toje sistemoje, nesupriešinant pacientų yra ypač didelė. Deja, neturint aiškaus suvokimo ir pasiklydus savo eklektiniuose svarstymuose, ieškant pačių populiariausių žodžių ir bandant tokiu būdu pelnytis populiarumo, ir sukeliant žmonių nepasitikėjimą ar privačia medicina, ar kuria nors kita sritimi, aš manau, kad tai yra tikrai ne tai, ko reikia valdant tokią sudėtingą sistemą. Problemos šitos sistemos yra žinomos. Jų vardijimas yra gana populiarus dalykas, ar kalbant apie ligonių eiles, ar kalbant apie nepakankamą finansavimą. Klausimas, į kurį tikėjausi šiandien išgirsti atsakymą, ar yra žinomi sprendimai, nieko neišgirdau. Išgirdau tik vieną sakinį, kad turime sudėtingą darbotvarkę, bet turime tai daryti. Nei kas toje darbotvarkėje, nei ką turime daryti, taip ir liko neaišku. Kai ministras, stovėdamas tribūnoje, negali iš karto įvardinti, net reikia jo prašyti, kad jis įvardintų savo tris pagrindinius darbus likusiems pusei metų, ir vis tiek to neįvardina, aš manau, kad mes iš tikrųjų turime labai konkrečiai konstatuoti – deja, kolegai V. Andriukaičiui būtų geriau ir toliau dirbti Seime.
PIRMININKAS. Dėkoju, kolega. Laikas baigėsi išsakant nuomones už ir prieš. Pusė valandos, patys nusistatėme tokį reglamentą, tiesiog galbūt ir nepratęsiame.
Dabar kiti procedūriniai mūsų žingsniai. Pagal 104 straipsnio 6 dalį tiek interpeliacijos teikėjai, tiek interpeliacijos gerbiamasis ministras turi iki 10 min. galimybę kalbėti. Galbūt tokia tvarka. Iš pradžių kalba ministras V. P. Andriukaitis, tai yra jo baigiamoji kalba. Po to kalba E. Masiulis, kuris yra interpeliacijos pateikėjas. Iki 10 min. kiekvienas iš jūsų turite.
Toliau posėdžiui pirmininkaus Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas V. Gapšys.
PIRMININKAS (V. GAPŠYS, DPF). Taip, žinoma palauksime, jeigu reikia pasiruošti.
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, išties dėkoju už labai dalykišką diskusiją. Dėkoju tiems, kurie nusiteikę kritiškai, kritikos niekada nėra per daug. Kritika visą laiką pastimuliuoja naujiems darbams. Išties aš džiaugiuosi, kad turiu labai darbingą komandą, turiu labai darbingą Seimą, kuris pirmą kartą taip ima domėtis sveikatos apsauga. Neabejotinai aš galiu pasakyti, kad dabar vasara ir yra keistų dalykų, šviečia saulė kartais karštesnė, kartais pavydi. Kada aš žiūriu į savo šešėlį (aš šiek tiek esu pliktelėjęs), – mano šešėlis su plaukais. Aš be barzdos ir ūsų, mano šešėlis – su barzda ir ūsais. Ir jis man vis kalba: mažai dirbi, mažai dirbi, mažai dirbi. Aš tada tam šešėliui sakau: gal saulės per daug, kad šešėlis toks ryškus? Ir tada daug geriau, kada staiga ateina vakaras ir vakare galima dirbti ir sutikti savo kolegą, kuris tave aplanko ministerijoje, ir mes diskutuojame apie darbus jau ne viešoje erdvėje šešėlinės muzikos kontekste, kurio net nereikia pakeisti, nes tai yra tiesiog viešųjų ryšių akcija, kurią aš vertinu kaip politikų meną kalbėti.
Gal galėčiau pereiti prie… Padėkite man įjungti. Tik ten, čia nematysiu? Aš noriu čia matyti. Gerai. Kolegos, nesijungia.
Gerai, kolegos, pamėginkime žvilgtelėti. Aš pasistengsiu labai trumpai pakomentuoti. Šiuo atveju kalbėsiu visai ne apie finansavimo problemas, o apie sveikatą. Kas čia atsitiko, nerodo. Labai atsiprašau, technika kažkodėl baigiamojoje stadijoje pavargo. Galbūt pavargo ir mūsų… Vis dėlto aš norėčiau, kad jūs pamatytumėte tas skaidres, nes jos yra esminės, jos labai gerai atskleidžia mūsų diskusijos turinį.
PIRMININKAS. Gerbiamieji Seimo nariai, kantrybės! Ministras turi teisę pasakyti kalbą. Tuoj pabandysime sutvarkyti techninius nesklandumus. (Balsai salėje) Atitinkamai pailginsime laiką, taip. (Balsai salėje)
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, jeigu nepavyksta, pamėginsiu aš skaidres parodyti rankose. (Balsai salėje) Štai yra labai akivaizdi lentelė. 2011 m. Lietuvoje profilaktikai, arba rizikos veiksnių valdymui, skirta 78 mln. Lt, sveikatos išteklių valdymui – 148 mln., tuo tarpu patologijos arba ligos gydymui skirta 7 mlrd. 100 mln. Lt: 4 mlrd. iš Privalomojo sveikatos fondo ir apie 3 mlrd. iš namų ūkių. Kitaip sakant, šitas segmentas, kuriame yra didžiulis spaudimas dėl tablečių, aparatūros, brangių vaistų ir taip toliau, išties atrodo įdomiai. Ir, aišku, čia teisus ekonomistas K. Sventickas sakydamas, kad sveikata yra didžiausias farmacinių kampanijų turtas. Štai šitas segmentas pareikalauja labai daug lėšų, tačiau jis nepakeičia padėties iš esmės. Jis nepakeičia padėties, nes situacija Lietuvoje yra tokia. Galima kitą skaidrę?
Štai, pažiūrėkime, kaip atrodo Lietuvoje mirtingumo rodikliai, palyginti su Europos Sąjungos rodikliais. Mirtingumas nuo tuberkuliozės, nuo nužudymo, nuo savižudybių, nuo apsinuodijimo alkoholiu, mirtingumas dėl paskendimo, nelaimingi atsitikimai, išeminė širdies liga. Nepaisant to, kad turime daug aparatūros, tablečių ir skiriame be galo daug dėmesio gydymui, mirtingumo rodikliais esame toli nuo Europos Sąjungos.
Žvilgterėkime, kaip atrodo mūsų gyventojų (prašom kitą skaidrę) situacija. Štai, pažiūrėkite, raudona linija yra Lietuva, ir čia nuo 29 iki 60 m. mes daugiausia prarandame gyvybių, daugiausia prarandame, palyginti su Europos Sąjungos senbuvėmis arba Europos Sąjungos 12 šalių. Kodėl pas mus tiek daug per anksti iš gyvenimo pasitraukia pačių darbingiausių žmonių? Per ketverius metus iki 34 tūkst. per anksti nueina į kapus.
Žvilgtelėkime į kitą skaidrę. Pažiūrėkite, kokia nuo 2001 m. yra prekybos tabako gaminiais dinamika. Licencijų skaičius auga metai iš metų, nuo 12 tūkst. iki 17 tūkst. 500.
Žiūrėkime, kokia prekybos alkoholiu situacija. Žvilgtelėkime, kita skaidrė. Štai nuo 2001 m. nuo 12 tūkst. iki 19 tūkst. 500 prekiaujančių alkoholiu licencijų. Vadinasi, šita ekonominė situacija padaro mums be galo didelę meškos paslaugą.
Kita skaidrė. Pažiūrėkite, kokie yra mirtingumo standartizuoti rodikliai pagal savivaldybes. Pirmauja Šalčininkai, Pagėgiai, Ignalina, Zarasai, Švenčionys, Varėna, Širvintos, Vilniaus rajonas, Lazdijų, Molėtų rajonas. Visur mirtingumas yra labai aukštas. Ką tai pasako? Kuo skurdesni rajonai, kuo toliau nuo jų nutolusi sveikatos apsauga, kuo mažiau dėmesio kreipiama ten, kuo mažiau specialistų, tuo daugiau miršta žmonių.
Eime toliau, kita skaidrė. Pažiūrėkime tuberkuliozės dinamiką – vėl tas pats: Pagėgiai, Švenčionys, Šilalė, Trakai, Varėnos raj. Tuberkuliozės susirgimai auga tuose rajonuose daug sparčiau.
Pažiūrėkime į savižudybių kreivę, štai vėlgi tas pats. Turime Varėną, Zarasus, Kupiškį, Ignaliną, Rietavą, Šilalę, Šalčininkus ir kitus rajonus, kuriuose aukšti skaičiai. Jeigu dabar pažiūrėsime, kaip pasiskirstė gydymo įstaigų tinklai, kaip yra prieinama sveikatos apsauga, mums visiems bendras klausimas: ar tokia padėtis mus tenkina?
Toliau, kita skaidrė. Tas pats pasakytina ir apie kraujotakos ligas. Vėlgi tie patys rajonai, kurie labiausiai nuskriausti, kuriuose mažiausi atlyginimai, kurių iš tikrųjų sudėtingos gyvenimo sąlygos. Pažiūrėkime į Lietuvos kaimiškųjų rajonų mirtingumą, palyginti su Lietuvos vidurkiu, – kita skaidrė. Štai vieno rajono vidurkiai: mirtingumas nuo tuberkuliozės, nuo gerklų, trachėjos, bronchų ligų. Žiūrėkite, jeigu Lietuvos vidurkį laikytume raudona linija, tai pažiūrėkite, kaip skiriasi kaimiškų rajonų santykis su Lietuva. Kodėl tokie dideli skirtumai, kodėl tokios disproporcijos?
Dabar žiūrėkime toliau. Štai čia yra apklausa, padaryta 2009 m., dėl vadinamojo žmonių noro papildomai mokėti. Pažiūrėkite, pritarė tik nedidelis procentas žmonių, kurie norėtų įteisinti priemokas už gydymo paslaugas, o 60 % žmonių nenori jokių papildomų priemokų, kitaip sakant, jie nori pasitikėti valstybės galimybėmis ir atsakomybe spręsti tas sudėtingas problemas.
Einame toliau, kita skaidrė. Štai kodėl mes jau dabar priėmėme ministro įsakymą. Tai yra ministro įsakymas, kuris yra tarp jūsų dokumentų pateiktas, kad, norėdami išspręsti visą kompleksą efektyvių priemonių, turime… Iš tiesų duotas įsakymas visoms įstaigoms parengti brangios įrangos efektyvumo planą, tam pateikti rodikliai iki rugsėjo mėnesio; bendradarbiavimo su kitomis sveikatos priežiūros įstaigomis planą, kad būtų galima efektyviau dirbti ir lyginti rajonuose esančias disproporcijas; toliau, investicijų, kurios reikalingos iki 2020 m., planą, kad būtų galima efektyviai planuoti lėšų paskirstymą tarp įstaigų; laukimo eilių įstaigoje sumažinimo planą, kad jis iš tiesų būtų įstaigos veiklos kokybės rodiklis; įstaigos elgesio kodeksą; alkoholio, tabako, narkotikų vartojimo mažinimo priemones; priemones, užtikrinančias išsamų nepageidaujamų įvykių registravimą. Visa tai išties yra tik keli akcentai tų padarytų darbų, kurių A. Kubilius neįstengė perskaityti pateiktoje medžiagoje.
Dabar žiūrėkime, ką reikia spręsti, ir įstatymų paketas jau yra. Prašom, kita skaidrė. Pažiūrėkime. Mes norėtume, kad nuo 2013 m. gydymo įstaigų finansavimas būtų stabilus. Dėl to yra trys diskusijų raundai – su Vyriausybe, su premjeru, su finansų ministru, ir su visu Vyriausybės kabinetu jau sutarta, kad 2014 m. finansavimas didėtų. Šiandien jau priimtas sprendimas padidinti finansavimo planą iki 50 su trupučiu mln.
Einame toliau. Veiktų nuolatinės ir reikiamos valstybinio gydymo įstaigos, gydymo įstaigų tinklas būtų tolygus, o medicinos prieinamumas gerėtų, būtų sudaromos kolektyvinės sutartys, kad personalas visoje Lietuvoje gautų vienodą atlyginimą.
Judame toliau. Prašom toliau, kita skaidrė. Dabar pažiūrėkite, ko nori patys žmonės. Štai atsakymas tiems, kurie mano, kad žmonės neturi didesnio troškimo kaip troškimą pasirinkti gydymo įstaigą. Pažiūrėkite, žmonių buvo paklausta, ar apskritai manote, kad sveikatos sistemai: pirma, nereikia pokyčių, reikia šiek tiek pokyčių, reikia daugiau pokyčių, ją reikia visiškai pakeisti. Pažiūrėkite, kad reikia pokyčių, atsako 35 %, kad reikia daug pokyčių – 41 %, kad reikia ją iš esmės pakeisti – 14 %. Visuomenė laukia pokyčių. Visuomenė laukia daug didesnių pokyčių, negu šiandien mes čia kalbame.
Kita skaidrė. Pažiūrėkime, kas yra pasakyta apie tai, ar tiktų, kad valdžia teiktų tik būtiniausias paslaugas. Atsakyta, kad pritaria tik 1,6 %… pritaria 15 %, nei pritaria, nei nepritaria 16 % ir 49 % mano, kad valstybė turi imtis didesnės atsakomybės teikdama sveikatos paslaugas.
Pažiūrėkime dėl neturtingų žmonių. Štai ką atsakė žmonės, kai jų paklausė, ar jie patiria sunkių sveikatos problemų, nes yra neturtingi? 9 % labai pritaria, 45 % pritaria, nei pritaria, nei nepritaria 28 % ir 12 % nepritaria. Žmonės supranta, kad kuo labiau jie neturtingi, tuo baisesni tie skaičiai, kuriuos aš rodžiau kalbėdamas apie mirtingumo struktūros analizę tuose rajonuose, kuriuose yra daug daugiau bėdų. Štai kodėl mes turime kalbėti šiandien apie aktyvius sveikatos politikos veiksmus, apie profilaktiką, apie įstaigų tinklo išdėstymo optimizavimą, specialistų nukreipimą į tuos rajonus, kur rodikliai yra labai baisūs.
Lietuva laukia iš mūsų pokyčių, todėl, gerbiamieji, dėkoju už gerą diskusiją. (Balsai salėje)
PIRMININKAS. Kviečiame E. Masiulį į tribūną.
E. MASIULIS (LSF). Gerbiamieji kolegos, tikrai, pora valandų, parlamente skirtų sveikatos apsaugai, turbūt reikia padėkoti ir oponentams, ir tiems, kas pateikė interpeliaciją, yra tikrai gera galimybė pažiūrėti į sveikatos apsaugos problemas iš arti. Bet ne tik pažiūrėti.
Aš, klausydamas ministro, vis dėlto labai aiškiai pastebiu, kad ministras dalyvauja kažkokioje rinkimų kampanijoje, tik neaišku kurioje. Iš tikrųjų yra vardinamos problemos, yra vardinama sudėtinga situacija, bet kai kalbame apie kažkokius konkrečius sprendimus ir siūlymus, mes ministro pasiūlymų negirdime. Gerbiamajam Vyteniui, užuot diskutavus su savo šešėliu, apie ką jis pasakojo mums keletą minučių, vis dėlto palinkėtume pirmiausia diskutuoti su medikų bendruomene, su pacientų bendruomene, neskirstant pacientų į gerus ar blogus, ir iš tikrųjų ieškoti tų sprendimų.
Kai V. P. Andriukaitis sako, kad sveikatos apsaugos sistemai reikia pokyčių, visi mes pritariame šiam jo teiginiui, beveik visa Lietuva tam pritaria, tačiau kai mes pradedame klausti, o koks turinys tų pokyčių, čia, kolegos, ir prasideda pats įdomiausias dalykas. Remdamasis neteisinga Konstitucinio Teismo sprendimo interpretacija V. P. Andriukaitis kalba apie privačių gydymo įstaigų įtinklinimą, jeigu jūs čia atkreipėte dėmesį. Tai ką gi reiškia privačių gydymo įstaigų įtinklinimas pagal V. P. Andriukaitį? Jeigu per daugelį metų įtvirtintu įstatymu, sveikatos priežiūros įstatymais ir Sveikatos sistemos koncepcija šiandien mes turime sukūrę sistemą, kad kiekvienas žmogus, kuris moka privalomojo sveikatos draudimo mokestį, turi kad ir ribotas, bet tam tikras galimybes pasirinkti, kur jam gauti gydymo paslaugą, ir pagal žmogaus sprendimą… Jeigu žmogus pasirenka ten, kur jam yra patogiau, ten, kur gydytojas gydo geriau, ten, kur jis greičiau gauna pagalbą, tai ta įstaiga po to gauna ir Sveikatos draudimo fondo finansavimą, sudariusi sutartį su ligonių kasomis.
Ką gi siūlo gerbiamasis V. P. Andriukaitis? Gerbiamasis V. P. Andriukaitis iš esmės siūlo naikinti Privalomąjį sveikatos draudimo fondą ir naikinti patį principą, kad mokesčių mokėtojas pats nusprendžia, kur tuos pinigus jam nusinešti. Pagal V. P. Andriukaitį, tie pinigai, didžioji dalis tų pinigų, būtų valstybės biudžete, ir tada gydymo įstaigų finansavimas jau priklausytų ne nuo mokesčio mokėtojo apsisprendimo, kur jis gauna geriausią paslaugą, o nuo politikų, tokių kaip V. P. Andriukaitis. Tie, kurie turėtų geresnį priėjimą prie ministro, gautų didesnį finansavimą, tos įstaigos. Tie, kurie neturėtų to priėjimo, deja, finansavimo negautų. Tai ar mes norime iš tikrųjų visą mūsų sveikatos apsaugą paversti į nuo konkrečių politikų priklausančią, ar vis dėlto mes gerbiame paciento teisę spręsti, kur jam gydytis ir kokią gydymo įstaigą pasirinkti?
Gerbiamasis Vyteni Andriukaiti, aš tikrai labai nuoširdžiai dėkoju už knygą, kurią jūs man įteikėte, ir aš tikrai ją perskaitysiu laisvu nuo darbo metu. Bet, kita vertus, aš manau, kad ir šiandien tos apnuogintos problemos, praėjus pusei metų nuo naujos Vyriausybės veiklos, kol kas ir lieka kaip problemos. Aišku, mes čia susiduriame su savotiška manipuliacija žmonių protais ir žmonių emocijom. Kai mes sakome, kad iš tikrųjų žiūrėkite, kokios eilės gydymo įstaigose, tai kaip konkrečiai mes tas eiles sumažinsime? Jeigu gerbiamasis V. P. Andriukaitis sako, kad mes radome tuos pinigų grobstytojus, kurie iš Valstybinio privalomojo sveikatos draudimo fondo – privačios įstaigos, susimokiusios ir kažkokių politikų palaikomos, norėjo jūsų, mielieji žmonės, pinigus pavogti, ir aš dabar neleisiu tų pinigų pavogti, o tuos pinigus skirsiu jūsų nemokamam gydymui, tai, atvirai sakant, yra netiesa, nes bet kokiu atveju mes dar kartą norime pakartoti. Iš viso 4 mlrd. Lt biudžeto privačios gydymo įstaigos sutarčių, pasirašytų su ligonių kasomis, beje, legalių sutarčių… Privačios gydymo įstaigos yra licencijuojamos, yra vykdoma jų priežiūra. Sutartys taip pat yra pasirašomos su valstybine institucija, t. y. ligonių kasomis. Tai šitų pasirašytų sutarčių skaičius sudaro tik 7,6 % nuo visų 4 mlrd. Lt. Tarkime, elkimės taip, kaip siūlo V. P. Andriukaitis, – uždarykime tas privačias gydymo įstaigas, nutraukime su jomis sutartis ir tuos 7,6 % pridėkime prie dabar egzistuojančių valstybinių gydymo įstaigų. Tai jūs norite pasakyti, kad bent puse metro sumažės eilė prie gydytojų durų? Aš manau, kad yra kovojama su tariamomis problemomis ir kovojama, sakyčiau, populistiniais būdais.
O iš tikrųjų šiandien reikia pirmiausia pasižiūrėti, kaip efektyviai yra naudojamos lėšos valstybinėse gydymo įstaigose, kai iš tikrųjų nenormalu, jog pripirkta brangios aparatūros, o šalia stovi dvi ligoninės, turinčios tą pačią aparatūrą, ir neužtikrina tos aparatūros apkrovimo. Iš tikrųjų reikia pasižiūrėti, ar tos biurokratijos su įvairiais siuntimais pas specialistus nėra per daug, kiek yra elektroninių paslaugų įdiegta į sveikatos apsaugos sektorių. Tai yra realūs, konkretūs veiksmai, kurie iš tikrųjų priartina sveikatos apsaugą prie paciento. Bet šiandien, deja, mes apie tuos konkrečius, realius, planuojamus veiksmus iš ministro neišgirdome.
Pagaliau, kai mes kalbame apie valstybines gydymo įstaigas, ten lygiai taip pat dirba profesionalūs medikai, kurie nori turėti ir orų gyvenimą, nori turėti ir gerą atlyginimą, ir tikrai ne iš blogos valios tie žmonės, tie mūsų profesionalūs gydytojai, kurie dar nepabėgo iš Lietuvos, ieško papildomo uždarbio tam, kad jie galėtų čia gyventi ir išlaikyti savo šeimas. Kaip konkrečiai bus sprendžiamas valstybinių gydymo įstaigų medikų atlyginimų klausimas, mes neišgirdome. Mes matėme vieną skaidrę, kurioje kažkas 32 tūkst. uždirba, kažkas 5 tūkst. uždirba.
Gerbiamasis Vyteni, ne priešinimais ir ne skaldymais reikia spręsti sveikatos apsaugos sistemoje susidariusias problemas. Iš tikrųjų reikalinga konstruktyvi, konkreti ir aiški programa ir planas, kaip mes galėtume tas problemas spręsti. Tos pačios priemokos. Vėlgi. Kai ministras sako, kad yra visiškai normalu atsilyginti gydytojui ir mini Vokietijos pavyzdį, kad ten už gydymą mersedesą kažkas nupirko gydytojui, ir tai yra normalu, aš manau, kad nei save gerbiantys pacientai, nei medikai nenori, kad tokie santykiai šiandien būtų mūsų gydymo įstaigose. Kiekvienas žmogus nori ateiti… (Balsai salėje) …į gydymo įstaigą, gauti paslaugą ir žinoti, kad jis nesijaučia niekam skolingas. Tam ir reikia nustatyti legalią, oficialią ir skaidrią priemokų sistemą, be jokios abejonės, sukuriant ir kompensavimo mechanizmą tiems žmonėms, kuriems labiausiai tos finansinės pagalbos reikia. Gerbiamasis ministre, užsiimkime konkrečiais darbais kartu su opozicija ir tada iš tikrųjų galėsime pasidžiaugti, kad sveikatos apsaugoje situacija gerėja.
O šiandien, pasiklausę gerbiamojo V. P. Andriukaičio atsakymų, galime konstatuoti, kad ministro atsakymai interpeliacijos autorių netenkina, ir kviečiame palaikyti interpeliaciją sveikatos apsaugos ministrui V. P. Andriukaičiui. (Šurmulys salėje)
PIRMININKAS. Prašome tribūnose nekomentuoti! Jūs turite teisę stebėti, bet netrukdyti posėdžio. (Šurmulys salėje)
Toliau tvarka yra tokia. Seimo nutarimo dėl interpeliacijos projektui parengti turi būti sudaryta redakcinė komisija, kuri sudaroma pagal Statuto 71 straipsnį, ir pirmiausia mes turime apsispręsti dėl redakcinės komisijos narių skaičiaus. Seniūnų sueigoje buvo pristatyta 12 žmonių galima redakcinės komisijos sudėtis. Prašom. Per šoninį mikrofoną G. Steponavičius.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Remdamiesi to paties Statuto 71 straipsnio norma, mes manytume, kad ne sykį yra buvęs precedentas, kuomet visoms parlamentinėms frakcijoms ir joms prilygintoms grupėms yra atstovaujama tokiose komisijose, todėl siūlytume, pagaliau ir dėl to, kad nebūtų balsavimo metu lygaus balsų pasiskirstymo, taip pat įtraukti ir Mišrią Seimo narių grupę. Kitaip tariant, kad komisija būtų sudaryta iš 13, o ne 12.
PIRMININKAS. Pasiūlymas yra komisiją sudaryti iš 13 narių, įtraukiant ir Mišrios narių grupės atstovą. Ar bendru sutarimu galime pritarti? (Balsai salėje) Galime. Pritarta bendru sutarimu. Tada įvardinsiu tą, ką frakcijos yra pasiūliusios, tokius atstovus: V. Filipovičienė, P. Gylys, Z. Jedinskis, S. Jovaiša, K. Komskis, K. Masiulis, D. Mikutienė, A. Mitrulevičius, A. Monkauskaitė, A. Sysas, K. Starkevičius, G. Steponavičius, ir, kaip suprantu, R. Ačas būtų nuo Mišrios grupės, taip? Tokia būtų sudėtis. Ar galime sudėčiai pritarti bendru sutarimu? (Balsai salėje) Ar reikia balsuoti? Nereikia. Bendru sutarimu pritarta tokiai komisijos sudėčiai. Dabar turėtų komisija susirinkti ir išsirinkti savo pirmininką.
O mes tęsiame darbotvarkės klausimus, kaip yra darbotvarkėje. Jeigu komisija spės ir parengs nutarimo projektą, jis numatytas kaip 1-6 darbotvarkės klausimas, po mokestinių įstatymų pateikimo.
1-4 darbotvarkės klausimas. Kviečiu V. Uspaskichą. Ar yra salėje? Jis turėjo pristatyti projektą. Nėra.

12.28 val.
Gyventojų pajamų mokesčio įstatymo 2, 5, 6, 16, 17, 19, 20 ir 22 straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-717, Pelno mokesčio įstatymo 2, 4, 12, 42, 461 ir 53 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-718, Pridėtinės vertės mokesčio įstatymo 19 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-719, Akcizų įstatymo 23, 24, 25, 26, 30 ir 31 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-720 (pateikimas)

Tada Vyriausybės projektai. Ministras R. Šadžius kviečiamas į tribūną. Mes turėtume tik susitarti. Gal galima būtų susitarti, kad pateikimas visų ir klausimai dėl visų projektų yra bendrai, o jeigu reikės balsuoti, tai balsuosime tada dėl kiekvieno, jeigu toks poreikis bus. Ministre, prašom. Tribūna jūsų.
R. ŠADŽIUS. Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamieji Seimo nariai, Vyriausybės vardu teikiu keletą įstatymų projektų, kuriuos Vyriausybė teikia jūsų teismui. Šitų projektų pagrindinis tikslas – padaryti tam tikrus pakeitimus Lietuvos mokesčių sistemoje. Pagrindinis pakeitimų tikslas buvo, besitęsiant diskusijoms, kaip iš tikrųjų reikėtų galbūt kardinaliai peržiūrėti mokesčių sistemą, kad jau nuo 2014 m. būtų įgyvendinti tam tikri žingsniai, kurie pagerintų padėtį ypač tų žmonių, kurių pajamos yra mažiausios. Tai yra pagrindinis Gyventojų pajamų mokesčio įstatymo pataisų tikslas, ir šiame projekte yra siūlomos dvi pagrindinės priemonės dirbančių žmonių padėčiai pagerinti. Pirmas, mes siūlome pakeisti formulės vadinamąjį neapmokestinamąjį pajamų dydį – nuo 470 padidinti iki 570. Kadangi neapmokestinamasis pajamų dydis Lietuvoje yra kintamas, jis priklauso nuo asmens pajamų, tai faktiškai minimalią mėnesio algą gaunančiam asmeniui, 1 tūkst. Lt per mėnesį gaunančiam asmeniui, neapmokestinamasis pajamų dydis faktiškai padidėtų 140 Lt, tai reikštų 21 Lt papildomų pajamų per mėnesį, kas iš tikrųjų galbūt daugiau uždirbančio žmogaus požiūriu neatrodo labai įspūdingai, tačiau, manau, vis tiek būtų tam tikra parama tiems žmonės, kurių labai daug Lietuvoje, kurie uždirba minimalią algą ar maždaug apie tiek.
Antras siūlymas – tai likviduoti tam tikrą atsiradusią seniau nelygybę, kada šeimai, auginančiai pirmąjį vaiką, už pirmąjį vaiką būdavo suteikiama gyventojų pajamų mokesčio lengvata šimtui litų jų pajamų, o auginantiems daugiau vaikų – už kiekvieną antrą ir kiekvieną paskesnį vaiką po 200 Lt. Manome, kad reikėtų sulyginti auginančių vieną ir kelis vaikus asmenų teises ir padėtį, ir siūlome, kad už kiekvieną šeimoje auginamą vaiką šeimai, tai yra vienam dirbančiam tėvui ar motinai arba abiem, pasidalijant tam tikru jų nusistatytu santykiu, būtų suteikiama po 200 Lt neapmokestinamųjų pajamų lengvata.
Mūsų nuomone, tai labai svarbi lengvata. Iš tikrųjų tai labai svarbus mechanizmas, kuriuo siekiama teikti socialinę paramą šeimoms, auginančioms vaikus, su sąlyga, kad tėvai neiškrenta iš darbo rinkos. Šia lengvata neįmanoma pasinaudoti, jeigu negauni su darbo santykiais susijusių pajamų. Vadinasi, tai yra papildomas stimulas toms šeimoms, kurios augina vaikus, vis dėlto, na, blogiausiu atveju vieną iš tėvų, o geriausiu atveju abu tėvus leisti į darbo rinką.
Be abejo, tai reikš tam tikrą gyventojų pajamų mokesčio pajamų praradimą. Siekdami kompensuoti šį praradimą mes siūlome užlipdyti kai kurias skyles, kurių iki šiol buvo apmokestinant gyventojų pajamas. Tai yra apmokestinti tuos, kurių pagrindinis pajamų šaltinis yra ne darbo pajamos, ne pajamos pagal autorines sutartis, o kapitalo pajamos – būtent palūkanos. Kaip tik šiuos asmenis, fizinius asmenis, gyventojų pajamų mokestis yra mokamas fizinių asmenų, palies mūsų siūlymai apmokestinti iš karto nuo pirmojo lito palūkanas už gyventojų įmonėms ir kitiems gyventojams suteiktas paskolas.
Be to, mes siūlome apmokestinti pajamas, gautas kaip palūkanas iš indėlių ir skolos vertybinių popierių, ir šitą pajamų mokesčio tarifą už skolos vertybinių popierių palūkanas suvienodinti su nuosavybės vertybinių popierių duodamomis pajamomis, t. y. dividendų apmokestinimu. Nustatyti vienodą 15 % tarifą, kad nekiltų pagundų, ką mes matome šiandien, imituoti palūkanomis realiai mokamus dividendus. Visi, kas gauna šitokio pobūdžio pajamų iš savo įmonių, o dažniausiai įmonių akcininkai skolina savo lėšas savo įmonei ir palūkanas gauna visiškai neapmokestinamas. Man atrodo, kad mes iš tikrųjų pasielgsime socialiai teisingai ir tas apmokestinimo mechanizmo vieningumas padės išvengti tam tikrų kartais kylančių pagundų kaip nors pagudrauti su pajamomis.
Be to, mes siūlome, kad šitos palūkanos būtų apmokestinamos tuo atveju, jeigu per metus tokių palūkanų asmuo gauna daugiau negu 10 tūkst. Lt. 10 tūkst. Lt tokių palūkanų – neapmokestinama suma, o kiekvienas papildomas litas būtų apmokestinamas 15 % tarifu.
Be to, mes siūlome apmokestinti ir tuos asmenis, kurie gyvena iš prekybos vertybiniais popieriais. Vertybinių popierių pardavimo pelnas siūlomas apmokestinti taip pat 15 % tarifu, nustatant tokį patį neapmokestinamąjį minimumą, t. y. pirmieji 10 tūkst. Lt, gauti iš tokios veiklos, būtų neapmokestinami, kiekvienas kitas litas būtų apmokestinamas.
Be to, siūloma, kad ne nuolatinių Lietuvos gyventojų, ne nuolatinių gyventojų, tai yra ne rezidentų gyventojų, pajamų objektui būtų priskiriamos visos iš Lietuvos įmonių gautos tų įmonių stebėtojų tarybų ir valdybų narių išmokos. Nes dabar kartais, tantjemos yra apmokestinamos, bet imituodamos, kad moka kitas išmokas, įmonės turėdavo galimybę truputėlį pasinaudoti šita mokesčių įstatymų skyle.
Pelno mokesčio įstatymu siūloma kitiems penkeriems metams pratęsti lengvatą, pagal kurią investicinius projektus vykdančios ir į esminį technologinį atsinaujinimą investuojančios įmonės galėtų investicijų suma mažinti savo apmokestinamąjį pelną, galėtų nurašyti apie pusę to pelno. Siūlome truputį praplėsti šitos lengvatos taikymo sritį – įtraukti į objektus, į kuriuos investuojant galima šia lengvata pasinaudoti, taip pat krovininius (bet tik krovininius) automobilius, priekabas ir puspriekabes. Mūsų nuomone, tai padėtų geriau naudotis šia lengvata smulkesnėms įmonėms, nes iki šiol įmonės arti 3 mlrd. Lt savo investicijų tokiu būdu pareiškė Mokesčių inspekcijai ir pasinaudojo atitinkama lengvata per praėjusius metus, tačiau tai dažnai stambios įmonės. Norėtųsi, kad šia lengvata lengviau galėtų pasinaudoti ir smulkiosios įmonės.
Pridėtinės vertės mokesčio įstatymu siūloma pratęsti dvi dabar galiojančias lengvatas. Viena iš jų – lengvatinis 9 % PVM tarifas gyvenamosioms patalpoms tiekiamai šilumos energijai ir karštam vandeniui ir tą padaryti laikinai – iki kitų metų gruodžio 31 d. Diskusijose su žmonėmis ir jūs turbūt daug kartų girdėjote, kad žmonės nemano, kad tai labai teisinga lengvata. Iš tikrųjų, kai bus normalizuotos šildymo kainos, man atrodo, susidarys sąlygos atsisakyti šitos PVM lengvatos. Ir pratęsti lengvatinio 5 % PVM tarifo taikymą kompensuojamiesiems vaistams ir medicinos pagalbos priemonėms, nustatant šitą priemonę neterminuotai. Esmė tokia, kad jeigu mes atsisakytume tos 5 % lengvatos ir pereitume prie 21 % standartinio tarifo, iš tikrųjų valstybės biudžeto papildomos pajamos turėtų būti skirtos Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžetui, nes būtent šiam biudžetui pabrangtų vaistai.
Siekdami kompensuoti pajamų praradimą dėl tų lengvatų, kurias aš minėjau, mes siūlome pakeisti Lietuvos Respublikos akcizų įstatymą ir padidinti akcizų tarifus alkoholiniams gėrimams ir tabakui. Siūlome, kad didinimas alkoholiniams gėrimams įsigaliotų nuo 2014 m. balandžio 1 d. Jis apskaičiuotas taip, kad vienas butelis alaus apytikriai pabrangtų tik 3 ct, tačiau šis akcizo tarifas iš tikrųjų nejautrus kontrabandai, nes alaus kontrabanda, kaip žinote, nevyksta. Vynui, sidrams, silpnesniems ir truputį stipresniems, mes siūlome akcizą padidinti taip, kad pusė litro šitų gėrimų pabrangtų maždaug 16 ct, ir to, ir kito. Kiek mažiau pabrangtų degtinė – 11 ct.
Man atrodo, kad šitas pasiūlytas akcizų didinimo derinys atitinka ir fiskalinę funkciją, kadangi garantuotų daugiau kaip 50 mln. Lt papildomų pajamų į valstybės biudžetą, kita vertus, jis yra proporcingas, neiškreiptų konkurencijos alkoholio rinkoje ir, be abejo, atitiktų ir visuomenės sveikatinimo tikslus.
Dėl cigarečių akcizų. Cigarečių akcizus mes privalome didinti pagal Europos Sąjungos teisės aktus, kurie numato nuolatinį minimalių cigarečių akcizų didinimą, ir mes taikomės prie šių minimumų. Deja, cigaretės brangsta kiekvienais metais ir siūloma, kad nuo kovo 1 d. apytikriai vienas populiariausių cigarečių pakelis pabrangtų 30 ct. Geriausias patarimas šioje situacijoje kiekvienam gyventojui, kuriam tai muša per kišenę, vis dėlto mesti rūkyti.
Aš pristačiau visus įstatymus ir laukčiau jūsų klausimų.
PIRMININKAS. Gerbiamieji Seimo nariai, klausimams skiriame 30 minučių. Pirmasis klausia K. Glaveckas.
K. GLAVECKAS (LSF). Gerbiamasis ministre, jūsų pristatymas iš tikro priminė vinegretą. Pristatėte daug įstatymų, kokios pasekmės, kas bus gero ir t. t., ir panašiai. Finansine prasme atrodo, kad labai nesolidus pristatymas. Noriu pasakyti, kad reikėjo apie kiekvieną sakyti. Bet iš to pristatymo mes nesusidarėme vaizdo, kuriuo fiskalinės politikos keliu einama, nelabai aiškūs tikslai. Juo labiau, kaip žinome, buvo pažadėta iki liepos 1 d. pateikti kitų metų kontrolinius skaičius. Tie skaičiai, kurie yra pateikti jūsų dviejų puslapių pasirašytame dokumente, apie bendrąjį vidaus produktą iš esmės nieko nerodo. Neaiškūs yra tikslai.
Toliau yra vienas esminis dalykas. Tai, ką jūs siūlote, iš tikro yra labai paviršutiniška ir tas paviršutiniškumas numato gana didelį nacionalinio biudžeto pajamų sumažėjimą. Konkrečiai gyventojų pajamų mokesčio korektyva, jūs ir pats rašote aiškinamajame rašte, neleis surinkti apie 150 mln. Lt. Kuo bus kompensuojama? Bus kompensuojama per vertybinių popierių apmokestinimą ar kitus kapitalo instrumentus, skaičiavimų nėra. Ir akivaizdu, kad vertybinių popierių įvedimas ir kitų mokesčių…
PIRMININKAS. Klausimą prašom.
K. GLAVECKAS (LSF). Gerbiamieji, jeigu jūs leidžiate pranešėjui keturis įstatymus sudėti į vieną krūvą ir paskui neleidžiate paklausti dėl kiekvieno, tai tada reikia keisti tą visą vedimo tvarką, sutinkate su tuo? Klausimas toks. Sakykite, kaip jūs manote, nesant pakankamo ekonomikos augimo tiek, kiek mes laukėme, užtikrinti pajamų balansavimą arba palaikymą to fiskalinio deficito, kuris yra numatytas mūsų konvergencijų ir kituose dokumentuose?
R. ŠADŽIUS. Ačiū, gerbiamasis Seimo nary, už klausimą. Klausimas iš tiesų yra labai rimtas. Kokiais principais mes vadovavomės teikdami būtent šitą labai nedidelį pakeitimų paketą? Mes iš tikrųjų… nors žinote, dirbo premjero sudaryta darbo grupė, ji svarstė ir kitas galimybes transformuoti gyventojų pajamų apmokestinimą ir gyventojų pajamų mokesčio, ir socialinio draudimo įmokomis, svarstė įvairius variantus, kaip teisingiau ir iš kur būtų galima mokėti bazinę pensiją, kaip tvarkyti „Sodros“ įmoką. Tai yra kompleksinė problema. Turiu pripažinti, šiandien mes dar nepasiruošę duoti galutinio atsakymo į šitą fundamentalų klausimą. Tačiau darbo grupė tuo pat metu pastebėjo ir keletą galimybių nuo 2014 m. sausio 1 d. padaryti tam tikrus santykinai nedidelius pakeitimus. Kai mes darėme šituos pakeitimus, iš tikrųjų pirma mintis (ir darbo grupės užduotis tai buvo) – pamėginti bent šiek tiek sumažinti mokestinę naštą mažiausias pajamas gaunantiems žmonėms. Mažiausios pajamos dažniausiai yra darbo pajamos. Dėl to mes sprendžiame tarsi ir du klausimus iš karto: mažiausias pajamas gaunančių žmonių materialinės padėties šiokio tokio pagerinimo pagal mūsų galimybes ir darbo apmokestinimo sumažinimo, kaip kompensuojančias priemones, kadangi antras principas, kuriuo mes vadovavomės, kad mūsų siūlomi pakeitimai neturėtų išmušti skylės viešuosiuose finansuose, nes jos mes po to negalėsime suvaldyti. Mes pasiūlėme ir tam tikras didinančias pajamas, priemones, tarp jų tokias, kaip aš iš diskusijos supratau, nelabai, švelniai tariant, populiarias, kaip tam tikrą akcizų didinimą.
PVM įstatymu, Pridėtinės vertės mokesčio įstatymu mes siūlėme pratęsti tų lengvatų taikymą, pats savaime PVM įstatymas, Vyriausybės pasiūlytas, fiskalinės padėties nepablogina. Tačiau žiūrint toliau, be abejo, mūsų užduotis yra imtis tų priemonių, ar jos bus mažos, ar jos bus didesnės, priklausys, aišku, nuo mūsų galimybių, kad šalies ūkis būtų skatinamas. Jūs turėtumėte sutikti, kad darbo jėgos apmokestinimas arba mažiausiai uždirbančių asmenų, mažiausias pajamas gaunančių asmenų, kurie jas visas išleidžia, materialinės padėties gerinimas tai yra faktoriai. Galima ginčytis, ar jie labai stiprūs, ar jie silpni, bet tai yra faktoriai, kurie vis dėlto skatina užimtumą, skatina vidinį vartojimą. Vidinis vartojimas yra tas faktorius, kuris iki šiol mūsų ekonominiam augimui yra naudojamas per mažai, todėl, aš manau, šitos pataisos galbūt nebus tas pats stipriausias faktorius, tačiau vienas iš faktorių, kuris skatintų mūsų ekonominį augimą.
PIRMININKAS. Jeigu galima, konkrečiau, kad daugiau paklausti spėtų.
R. ŠADŽIUS. Aš labai atsiprašau, pasistengsiu pasitaisyti.
PIRMININKAS. A. Kubilius.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, jūs čia pristatėte bent keturis įstatymus, tai ir norisi paklausti dėl jų visų. Tai gal ir tie klausimai išeina ilgesni, ir jūsų atsakymai ilgesni. Mano klausimas prasidėtų nuo vieno trumpo politinio komentaro. Jūs pats čia teisingai pasakėte, kad nedaug ką jūs pateikėte. Iš tikrųjų turinio prasme čia nėra kas nors ypatingo, bet labai svarbu, ko jūs nepateikėte. Kiek suprantu, už tai, ko jūs nepateikėte, nepateikėte kitų PVM lengvatų, nepateikėte progresinių mokesčių, jus jūsų gimtoji partija ar jos nariai atidavė į partijos etikos komisiją, kad nevykdote partijos programos.
Aš noriu pasakyti, kad mūsų partija apsvarstė jūsų pateiktą paketą ir mes konstatuojame, kad jis yra labai panašus į mūsų partijos rinkimų programą, už tai sveikiname. Bet jis būtų dar panašesnis, jeigu iš tikrųjų mes matytume arba aiškią tendenciją, arba ryžtingesnius žingsnius dėl to paties gyventojų pajamų mokesčio mažinimo mažiems atlyginimams. Mes savo programoje siūlėme, kad galime kelti neapmokestinamąjį pajamų dydį iki minimalios algos, jeigu minimali alga yra sveiku protu suvokiama, atitinkamai kompensuodami, pavyzdžiui, nekilnojamojo turto bazės išplėtimu. Sakykite, ar jūs galite atsakyti, ar jūs matote tokią perspektyvą, kad kur kas radikaliau būtų galima spręsti tą neproporcingą mažų atlyginimų apmokestinimo problemą, ne tokiais žingsneliais, nematant tolesnės perspektyvos, bet labai aiškiai pasakant, jeigu dabar dar visko neišsprendžiant, tai, pavyzdžiui, dar po pusės metų jau spręsime kur kas ryžtingiau? Tai viena dalis klausimo.
Antroji dalis klausimo. Jūs vėlgi teisingai bandote spręsti tai, ko praeitame Seime mums nepavyko išspręsti, tada socialdemokratai balsavo prieš, tai yra panaikinti tas lengvatas, kurios iki šiol egzistavo, įvairioms kitoms pajamoms, gyventojų pajamoms, ne tik susijusioms su darbo santykiais, bet, pavyzdžiui, ir palūkanomis, kurios iki šiol nebuvo apmokestinamos. Bet ką reiškia jūsų pasiūlymas, aš noriu paklausti labai paprastai ir aiškiai, apmokestinti palūkanas, jeigu jų suma yra per 10 tūkst. Lt? Tai kiek vienetų Lietuvoje turi indėlius per 1 mln. Lt ir gauna tokias palūkanas? Kodėl jūs nemanote, pavyzdžiui, kad būtų galima apmokestinti ir palūkanas, jeigu jos yra 5 tūkst. Lt, arba net 1 tūkst. Lt, jas tiesiog pridedant prie gaunamų pajamų ir atitinkamai pagal tai vertinant visą pajamų dydį?
R. ŠADŽIUS. Ačiū už klausimus. Jūs teisingai pasakėte, kad visi mokestiniai pasiūlymai – tai politiniai klausimai. Aš nė kiek neabejoju, kad populiarius mokestinius pasiūlymus savinsis visos politinės jėgos ar beveik visos, o nepopuliarių kratysis visi. Galiu pasakyti taip, kad iš tikrųjų iš politinių diskusijų, kurios iki šiol vyko, ne paslaptis, ir valdančiojoje koalicijoje nematyti, kad būtų ryžtingas sutarimas dėl kitų žingsnių. Kita vertus, tie kiti žingsniai, apie kuriuos jūs šnekėjote ir kuriuos aš taip pat paminėjau juos pristatydamas ir atsakydamas į gerbiamojo profesoriaus K. Glavecko klausimą, reikalauja geroko įdirbio. Reikia labai gerai paskaičiuoti, reikia gerai apsibrėžti, kas ta nacionalinė pensija, pavyzdžiui, kuo ji skirsis nuo bazinės pensijos ir panašūs dalykai. Aš manau, kad ši diskusija vyks, nes ji dabar prasidėjusi, jos dabar neįmanoma paprasčiausiai sustabdyti, manau, kad šitų pateiktų įstatymų svarstymas bus gera šios diskusijos pradžia.
Atsakydami į jūsų konkretų klausimą dėl indėlių palūkanų apmokestinimo, mes galime ginčytis dėl neapmokestinamos sumos. Kita vertus, pasakysiu, yra labai netiksli informacija, kiek žmonės turi tų vertybinių popierių. Aš pabrėžiu, kalbama ne vien apie bankų indėlius. Bankų indėlius mes dar galime suskaičiuoti, bet yra vertybiniai popieriai, įsigyti įvairiose pasaulio valstybėse, ir tų gautų palūkanų iki šiol nebuvo privaloma deklaruoti deklaruojant metines pajamas. Nepaisydami to, žmonės yra deklaravę praeitais metais, už 2012 m. neturiu duomenų, už 2011 metus buvo deklaravę arti 2 mlrd. Lt neapmokestinamų palūkanų iš panašių priemonių – iš indėlių ir vertybinių popierių, nenuosavybės vertybinių popierių. Apie 2 mlrd. Lt, kurie žmonėms buvo reikalingi parodyti, kad jie turi pajamų statytis namą, įsigyti prabangų automobilį ar nusipirkti jachtą. Aš manau, įvedę šitą apmokestinimą mes ir dėl šitų pajamų administravimo pajustume iš karto situacijos pokytį. Juo labiau kad pasaulyje neapmokestindami šitos rūšies pajamų, turtingų žmonių pajamų, mes atrodome keistokai. Visos aplinkinės valstybės panašų apmokestinimo mechanizmą, kita vertus, net griežtesnį, negu mes siūlome, turi.
PIRMININKAS. Klausia A. Sysas.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamasis ministre, dėl gyventojų pajamų mokesčio mano klausimėlis. Lietuvoje ir taip dividendai yra apmokestinami mažai, nes nuo jų nemokamos nei socialinio draudimo įmokos, nei sveikatos draudimo. Apie tai ne kartą jau buvo kalbama, ir jūs siūlote toliau dar sumažinti dividendų apmokestinimą iki 15. Patys teigiate, kad prarasime 45 mln. Lt. Mano klausimas: kuo bandysite užkišti tą skylę darydami tokį reveransą kapitalui vėl? Ačiū.
R. ŠADŽIUS. Atsakau. Tai tikrai nėra reveransas kapitalui, tai yra mėginimas išvengti dvigubų standartų, kuriuos taiko nelabai sąžiningi moralės prasme, bet įstatymo prasme visiškai tiksliai viską darantys verslininkai. Jūs žinote, čia tų pavyzdžių būtų galima pateikti. Galbūt Seimo salė ne vieta tuos pavyzdžius vardinti, kai iš tikrųjų asmuo, suteikęs konkrečiai savo didelei įmonei didelę paskolą, už tą paskolą gauna labai dideles palūkanas ir tos palūkanos a) neapmokestinamos pelno mokesčiu, nes tai yra leidžiami atskaitymai įmonei, ir b) tuo pat metu neapmokestinamos ir asmeniui, nes štai tokia išimtis yra Pajamų mokesčio įstatyme. Suvienodindami tarifus, mes mėginsime suvienodinti režimą, kad vis dėlto dividendai, kuriuos moka savininkų įmonė, būtų vadinami dividendais, kad mes matytume, kas tai yra. Dividendai – tai yra pajamos iš apmokestinamojo pelno. Įmonė pirma turi susimokėti pelno mokestį, po to jau mokėti dividendus fiziniam asmeniui ir iš jų išskaičiuoti dar vieną mokestį. Nelabai sutikčiau, kad dividendai yra labai menkai apmokestinami. Iš tikrųjų mūsų dividendų apmokestinimas irgi yra daugiau mažiau toks kaip ir aplinkinėse valstybėse.
PIRMININKAS. Klausia K. Masiulis.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Ačiū. Gerbiamasis ministre, aš norėčiau jūsų paklausti tokio politinio klausimo. Gal galite man paaiškinti, aš niekaip nesuprantu to paradokso, kad socialdemokratai socialdemokratais būna tik būdami opozicijoje. Tada jie labai nori progresinių mokesčių, štai A. Butkevičius labai norėjo progresinių mokesčių, o kai jie tampa valdantieji, kai jis tampa premjeru, jis jų kratosi ir visiems aiškina, ir žiniasklaidai, kad tokie mokesčiai yra Lietuvoje negalimi. Ar galite man paaiškinti, kodėl socialdemokratai, būdami opozicijoje, labai aršiai kritikavo naktinę mokesčių reformą, o dabar jie turi tiek daug dienų ją pakeisti, bet nieko nedaro, tiktai vieną kitą smulkų pataisymą? Tikrai aš laukiau iš jūsų čia galingos reformos ir tą visą mūsų kažkada padarytą naktinę mokesčių reformą jūs turėtumėte atitaisyti, o, pasirodo, jūs neturite jokių naujų idėjų. Ar jūs esate konservatoriai būdami valdžioje, ar kaip čia?
R. ŠADŽIUS. Labai ačiū už klausimą. Iš tikrųjų jis muša į dešimtuką, bet ne į tą dešimtuką, kurį jūs turėjote omenyje. Iš tikrųjų naktinės mokesčių reformos didžiausia žala buvo ta, kad viskas buvo padaryta per vieną naktį absoliučiai neskaitant įstatymų. Seimo nariai per televiziją (dabar aš jau galiu sakyti, nes jie ne Seimo nariai) aiškino, kad pasitiki Finansų ministerija. Iš tikrųjų naktinė mokesčių reforma parodė, kokiu būdu negalima keisti mokestinės sistemos. Galima ginčytis apie vienokį ar kitokį pakeitimą, vieno mokesčio padidinimą, galbūt kito sumažinimą, galbūt mokestinės taisyklės pakeitimą, tačiau tas ginčas, ta diskusija turi turėti savo laiko rėmus, kurie apibrėžti įstatymais. Todėl mes iš anksto šituos pasiūlymus ir teikiame. Jūs turite sutikti, kad ir šitie pirmieji pasiūlymai, kurie Vyriausybės pateikti pagal darbo grupės darbo rezultatus, jau buvo gana išsamiai aptarti ir jau net jūsų pusėje yra žmonių, kurie sako: taip, mums tai priimtina, atrodo, mes dar ir siūlėme kažką panašaus. Man atrodo, kad tai yra labai gerai. Jeigu visos pusės, visos Seimo frakcijos sutars, kad šitie pasiūlymai, kuriuos mes čia teikiame, yra naudingi Lietuvai, ir visi vieningai už juos balsuos, mes tą tikslą būsime pasiekę. Juk mokesčių sistemos pakeitimas nėra ir neturi būti ginklas kovoti pozicijai su opozicija. Aš kaip tik manau, kad pozicija ir opozicija turėtų siekti kuo geresnio sutarimo visais klausimais, kurie teikiami mokesčiams reformuoti.
Dėl progresinių mokesčių. Taip pat pastebėčiau, kad progresiniai mokesčiai ir gyventojų pajamų mokestis, turintis progresinį tarifą, yra skirtingi dalykai. Apie progresinį tarifą, t. y. kelias lentynėles, mes iš tikrųjų… Tas klausimas nėra išmestas iš darbotvarkės, tačiau jis turi būti sprendžiamas kompleksiškai su socialinio draudimo įmokų pertvarka ir nacionalinės pensijos klausimais. Tai bus daroma rudenį.
PIRMININKAS. Klausia M. Bastys.
M. BASTYS (LSDPF). Dėkui, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamasis ministre, iš tiesų aš pritariu tam, kad negali būti mokesčių politikoje staigių posūkių, staigių pasikeitimų. Čia atsakydamas konservatoriams į klausimą, kurie būtent parodė, kaip negalima elgtis, darydami naktinę mokesčių politiką. Šiandien jau verslas daugiau ar mažiau yra prisitaikęs prie šitų mokesčių. Šiandien galima daryti tiktai tiek, kiek mes matome, kurie mokesčiai šiandien sistemiškai blogai veikia. Be abejo, tokius reikia keisti.
Mano turbūt esminis klausimas būtų toks. Kiek ir kurie mokestiniai įstatymai daugiausia pasitarnaus, kad būtų mažiau šešėlinės ekonomikos? Dėkoju už atsakymą.
R. ŠADŽIUS. Ačiū už klausimą. Iš tikrųjų kova su šešėline ekonomika yra atskira tema. Matyt, neturėtume mes šio klausimo supaprastinti. Sakykime, pasaulyje tos naujosios atsiradusios po Tarybų Sąjungos griūties ekonomikos daugeliu atvejų rinkosi tuos vadinamuosius plokščius pajamų mokesčio tarifus, kad būtent paskatintų žmones legalizuoti darbo užmokestį. Daugelis tų valstybių dabar žiūri, kaip veikė šitie pasiūlymai. Daugelis ekspertų prieštarauja minčiai, kad tai pagerino galimybę legalizuoti šešėlinį darbo užmokestį, kad iš tikrųjų mokestiniai instrumentai nėra tokie galingi, kokius mes juos įsivaizduojame. Bet iš tikrųjų kai kuriais atvejais, įvedant daugiau sąžiningumo į mokesčių sistemą, būtent apmokestinimo sąžiningumo, to socialinio teisingumo elemento, galima paskatinti daugiau žmonių pagalvoti, gal iš tikrųjų tie viešieji finansai yra tai, kas ir man reikalinga, iš ko aš turiu naudą, todėl turėčiau ir pats prisidėti, būtų kaip papildomas stimulas paskatinti žmones trauktis iš šešėlio. Tos šalys, kurios kovoja su ekonomikos krize, Pietų Europos šalys, labai aiškiai susiduria su šitokia problema. Jos sako: gerai, jūs didinat mokesčius, dabar nulupsite nuo mūsų paskutinį kailį, bet mes juos mokame. Kodėl jūs mus, mokančius, skriaudžiate? Neskriaudžiate tų, kurie nemoka? Būtent Gyventojų pajamų mokesčio įstatymo projekte pasiūlymas panaikinti šitas kelias pirmąsias landas (aš manau, mes dar grįšime prie tolesnės analizės, susijusios su draudimo įmokomis ir panašiais dalykais), man atrodo, ir galėtų būti tas stimulas žmonėms, kuris pasakytų: žiūrėk, apmokestinai ir tą turčių, kuris iki šiol legaliai naudojasi visiškai nesąžininga lengvata. Galbūt ir man tada reikėtų tą atlyginimą gauti nebe vokelyje, o mokėti mokesčius ir naudotis po to socialinio draudimo visais privalumais, kuriuos socialinis draudimas suteikia.
PIRMININKAS. Klausia B. Vėsaitė.
B. VĖSAITĖ (LSDPF). Gerbiamasis ministre, „Sodros“ apie 1 mlrd. skylė jau bus garantuota, jeigu bus pritarta „Sodros“ luboms. Kaip kompensaciją jūs siūlote apmokestinti indėlininkus. Jūs pasakykite, kiek yra tokių indėlininkų, kurie gauna virš 10 tūkst. Lt palūkanų, ir kokia tai susidarytų suma, dar pridedant ir būtent tuos vertybinių popierių savininkus? Kaip mokesčių reforma jūs skatinsite regioninį vystymą? Ar yra kokių nors naujovių numatyta?
R. ŠADŽIUS. Atsakydamas apie tuos indėlininkus, pabrėžčiau ne vien indėlininkus, bet ir vertybinių popierių turėtojus. Šnekama ne vien apie bankų indėlius, bet ir apie vertybinius popierius, į kuriuos žmogus sąmoningai investuoja siekdamas tam tikrų pajamų. Mes neturime patikimų duomenų. Iš pradžių mes įvertinome šitas papildomas gyventojų pajamų mokesčio pajamas 50 mln. Lt ir rėmėmės iš esmės tais duomenimis, kai žmonės į savo pajamų deklaracijas įrašo tuos pinigus, tačiau aš manau, kad mastas arba šito pajamų šaltinio elastingumas greičiausiai kad bus gerokai didesnis.
Dėl regionų plėtros, manau, pelno mokesčio lengvata esminiam technologiniam atsinaujinimui, jeigu mums pavyktų vis dėlto paaiškinti, kad ją galima ir reikėtų taikyti smulkioms įmonėms, būtų iš tikrųjų gera paskata regionuose veikiančioms įmonėms atsinaujinti, peržiūrėti savo technologines schemas ir savo gamybos efektyvumą. Tai paskatintų tam tikra prasme regionų plėtrą.
PIRMININKAS. Klausia D. Kreivys. Jeigu jums vis dar neveikia, gal būtų galima per šoninį mikrofoną tą užduotį atlikti.
D. KREIVYS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, aš taip pat džiaugiuosi galėdamas konstatuoti, kad jūs nuoširdžiai vykdote konservatorių, o ne socialdemokratų programą. Kiek pamenu, NPD didinimo socialdemokratų programoje visai nebuvo. Tačiau kartu man tenka apgailestauti, kad vis dėlto jums jautrumo iki galo pritrūko ir NPD didinimas nėra keliamas, bent ateityje nenumatoma kelti, iki minimumo, ką mes siūlėme.
Dabar klausimas truputį iš kitos operos dėl NPD didinimo šeimoms, auginančioms vieną vaiką. Jūs turbūt sutiksite, kad šeimos, auginančios 2, 3, 4 vaikus, išlaidų turi daug daugiau negu auginančios 1 vaiką. Be to, kiek pamenu, kitose šalyse (paimkime Prancūziją) NPD dydis yra tiesiogiai proporcingas vaikų skaičiui, auginant keturis vaikus NPD pajamų mokestis yra visai minimalus. Taigi norėčiau paklausti, ar jūs nemanote, kad šiuo įstatymu jūs diskriminuojate šeimas, auginančias daugiau vaikų?
Ir dar vienas klausimas dėl bendro paketo. Mano skaičiavimu, jūs, pristatydamas šitą paketą, planuojate kitiems metams daugiau kaip 200 mln… iki 200 mln. negautų pajamų. 150 plius 20 ir gali būti daugiau. Mano klausimas būtų paprastas. Vis dėlto kokius kitus pajamų šaltinius jūs numatote, kad būtų galima kompensuoti šitas negautas pajamas? Nes euras ant nosies, biudžetas turi atitikti Mastrichto kriterijus. Ačiū.
R. ŠADŽIUS. Ačiū, gerbiamasis Seimo nary. Diskriminacijos tikrai nėra, nes šeima, auginanti tris vaikus, už pirmą vaiką ir dabar gauna 100 Lt neapmokestinamą pajamų dydį, už antrą ir trečią po 200. Suvienodindami papildomą neapmokestinamą pajamų dydį šeimoms, auginančioms vaikus, už visus vaikus, ar jis pirmas būtų, ar antras, ar paskesnis, mes kaip tik sulyginame visiems sąlygas. Papildomai gaus tą lengvatą ne tik šeimos, auginančios vieną vaiką, bet taip pat ir du vaikus, nes už kiekvieną, už abu tada gaus po 200 Lt, dabar gauna už vieną 100 Lt, už kitą 200 Lt neapmokestinamo pajamų dydžio, t. y. šiek tiek sumažėja pajamų mokestis.
Dėl fiskalinio poveikio. Sakyčiau, jūsų praradimų prognozė yra pernelyg pesimistinė, o faktiškai visos kitos priemonės, kurios yra pasiūlytos, didina pajamų įplaukas. Mes papildomai apmokestiname tai, kas iki šiol apmokestinta nebuvo.
PIRMININKAS. Jūsų nori paklausti B. Pauža.
B. PAUŽA (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiamasis ministre, prieš mane klausiusieji sakė, kad neaiškus pristatomų įstatymų tikslas. Man atrodo, tikslas visiškai aiškus – nors šiek tiek pagerinti žmonių gyvenimą, ypač neapmokestinamo pajamų dydžio… Algi, būk geras, aš noriu matyti ministrą. Gerbiamasis Sysai, atsiprašau! Vieno (…) šimto litų ribos pakėlimas iki 570 Lt, įskaitant ir šeimas, auginančias vaikus, be abejo, palies daugelį žmonių. Prašom pasakyti, kokia tai suma susidarys, įskaitant ir šeimas, kurios augina vaikus, tas minimumo pakėlimas? Sakykite, kokia maždaug tai suma, kuria galės papildomai žmonės naudotis? Ačiū.
R. ŠADŽIUS. Šeima, auginanti vaikus, jeigu ji uždirba po nedaug, abu tėvai dirba, sakykim, gautų po minimalią algą, papildomai savo dispozicijoje kas mėnesį, mano skaičiavimais, gautų apie 57 Lt. Mažai uždirbančioms šeimoms tai yra gana rimti pinigai, juo labiau kad gaus kiekvieną mėnesį.
PIRMININKAS. Klausia L. Graužinienė.
L. GRAUŽINIENĖ (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamasis ministre, be abejo, galbūt detaliau būtume paklausę, jeigu atskirus įstatymus būtumėte pristatę, bet dabar norėčiau paklausti dėl pelno mokesčio. Ar nemanote, kad pribrendo laikas jį iš esmės peržiūrėti, nes keli tomai Mokesčių inspekcijos išaiškinimų, kaip pripažinti sąnaudas, ko nepripažinti, tikrai didina naštą įmonėms, ypač mažoms, kurios negali pasisamdyti konsultantų. Tai vienas dalykas. Ar nenumatote išvis peržiūrėti sistemiškai, nes administravimas kainuoja brangiau nei pats mokesčio surinkimas?
Kitas klausimas yra iš PVM. Jūs turbūt geriau nei aš žinote, kad PVM lengvata šildymui yra tiesioginis sanavimas ir rėmimas įmonių, kurios tiekia šilumą. Ar nemanote, kad būtų racionaliau peržiūrėti pačią sistemą, kad žmones pasiektų pagalba tiesiogiai, bet ne per šilumos tiekėjus?
R. ŠADŽIUS. Ačiū už svarbius klausimus. Pradėsiu nuo pabaigos. Dėl PVM lengvatos šildymui aš minėjau, kad mes siūlome ją pratęsti šiandien, kol šildymo kainos iš tikrųjų yra labai didelės, iki kitų metų gruodžio 31 d. Pirmiausia reikėtų svarstyti šildymo kainos klausimą, kad šildymo kaina nebūtų tokia skausminga, nes šitos lengvatos atsisakymas šiandien reikštų momentalų kainos padidėjimą, nes šildymo kainos be PVM yra reguliuojamos. Ir nėra to gamintojo, kuris, sakykim, padidėjusį PVM tarifą padengtų savo lėšomis bent jau pradiniame etape. Dėl to panaikinus šitą lengvatą tučtuojau labai smarkiai (apie 10–13 %) pabrangtų šildymas žmonėms. Manau, šiandien mes to leisti sau negalime, tačiau ateityje… Aš sutinku su jumis, tai yra iš principo negera lengvata. Jinai ekonomiškai nėra pagrįsta, jinai nėra skatinanti taupyti šilumą. Manau, kad įsibėgėjus renovacijos programai, susitvarkę su savivaldybių šilumos ūkiais, galų gale susiderėję su tiekėjais ir įjungę alternatyvų dujų tiekimo šaltinį mes galėtume kalbėti apie neskausmingą šitos lengvatos atsisakymą.
Dėl pelno mokesčio leiskite man su jumis nesutikti. Pelno mokesčio sistema Lietuvoje yra viena paprasčiausių Europos Sąjungoje. Į rimtą buhalterinę veiklą investuoja būtent tie, kurie norėtų tą pelną paslėpti. Įmonės, kurios nenori paslėpti pelno, labai paprastai jį apskaito. Yra pastebėta, kad, sakykim, Vokietija, kuri turi be galo daug (be galo – jiems atrodo) socialiai reikšmingų išlygų, skaičiuojant pelno mokestį, konkrečiai skaičiuojant sąnaudas, jie, turėdami didesnį vidutinį pelno mokesčio tarifą, surenka mažiau skaičiuojant procentais nuo BVP negu Lietuva. Todėl, man atrodo, lietuviška sistema iš tikrųjų yra gana racionali, o tie klausimai, kurie kyla dėl mokesčių administravimo, man atrodo, darbo tvarka gali būti sprendžiami per mokesčių įstatymų komentarų rengimo tvarkos tobulinimą.
PIRMININKAS. Jūsų klausia R. J. Dagys. Prašom.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamasis ministre, kai jūs atsakinėjote į klausimus, būtent dėl tokio paketo minėjote, kad anksčiau pagrindinė blogybė buvo ta, kad įstatymai buvo priimami greitai. Jūs puikiai žinote, finansų sistemoje įstatymai ir mokestiniai pakeitimai turbūt priimami laiku. Jeigu būtų jie nepriimti, tiesiog valstybė būtų bankrutavusi. Dabar jūs pateikėte paketą, kuris iš esmės yra kaip keli trauklapiai mūsų ekonomikai, palyginti su tuo mastu, kurį reikia spręsti. Aš turiu omeny socialinio draudimo sistemos reformą. Ji turėjo būti jau šiame pusmetyje, iki vasaros, pateikta. Jos jau nėra. Kiek suprantu, rudens sesijoje irgi nėra. Nes tai yra daug didesnis pinigų mastas ir bazinės algos perkėlimo į valstybės biudžetą šaltiniai turi būti rasti, o čia jų tikrai nėra. Tai ar jūs galėtumėte patvirtinti, kad jūs atsisakote nuo 2014 m. daryti „Sodros“ reformą, kas lems daugelio mūsų žmonių ateitį, ir nukeliate neapibrėžtam laikui?
R. ŠADŽIUS. Ačiū už klausimą. Dėl „Sodros“ reformos. Manyčiau, kad šita reforma yra ta reforma, kurios tikrai negalima daryti paskubomis, nesvarbu, ar laiku, ar ne laiku. Dėl kitų dalykų mes galėtume pasiginčyti, bet čia nei vieta, nei laikas.
Be abejo, nuo 2014 m. sausio 1 d. neįmanoma įgyvendinti „Sodros“ pakeitimų, „Sodros“ sistemos pakeitimų, net jeigu jie šiandien būtų priimti Seimo, kadangi techniškai įgyvendinti, pertvarkyti informacines sistemas, apmokyti žmones, perrašyti teisės aktus, išaiškinti galų gale žmonėms, kurie naudojasi socialinio draudimo sistema, užims laiko. Bet aš manau, kad jeigu mums visiems, surėmus pečius ir kaktas, pavyktų rasti racionalius sprendimus per Seimo rudens sesiją, tai mes nuo 2015 m. sausio 1 d. iš tikrųjų galėtume leisti veikti naujai moderniai socialinio draudimo sistemai Lietuvoje.
PIRMININKAS. Paskutinis klausia S. Bucevičius.
S. BUCEVIČIUS (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamasis ministre, prašom pasakyti. Girdime apie lengvatas šildymui. Suprantame, ir jūs nuogąstaujate, kad taip staigiai pakeisdami iš tikrųjų sulauktume labai daug negatyvo. Bet tie žmonės, kurie gali, sugeba ir turi tiek pajamų, kuriems nereikia tos 9 % šilumos lengvatos, pavadinkime taip… Ar jūs neskaičiavote? Mes gale kalbėjome visi susėdę. Moderni sistema šiandien leidžia skaičiuoti, kad tie, kurie gauna pašalpas ir t. t… Tie, kurie gauna, suprantama, tegu ir moka mažesnį tarifą pridėtinės vertės mokesčio už šilumą, o tie, kurie gali, gali mokėti. Ar jūs nesvarstėte ir kodėl nepateikėte mums tokių savo skaičiavimų?
R. ŠADŽIUS. Ačiū už klausimą. Tai principinis klausimas. Pridėtinės vertės mokestis taikomas, konkretus tarifas taikomas, prekei arba paslaugai, bet ne asmeniui. Todėl kai atsiranda dėl tam tikro tarifo, per didelio tarifo, tam tikri nuskriausti asmenys, kurių materialinė padėtis pablogėja, mes turime jų blogesnę padėtį taisyti kitais valstybės turimais būdais, tarp jų tuo, kurį jūs paminėjote, – visokiomis pašalpomis arba papildomomis išmokomis ir panašiais dalykais. Tačiau pridėtinės vertės mokesčio mechanizme nustatyti, kad šitas asmuo, įmonė ar fizinis asmuo, turintis tokias pajamas ar kitokias, moka vienokį tarifą, kitas – kitokį, to paprasčiausiai neįmanoma padaryti, tas mokestis tam netinkamas.
PIRMININKAS. Dėkojame, ministre. Jūs atsakėte į klausimus, atsakinėjote daugiau negu pusvalandį. Po pateikimo už ir prieš užsirašė kalbėti… Už kalba K. Masiulis.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, kadangi iš tikrųjų taip jau susiklostė, kad socialdemokratai, kaip čia prisipažino, tęsia mūsų vykdytą finansų politiką, jie nesirengia nieko keisti iš esmės, tik patobulina, tikslina kai kuriuos įstatymus… Kadangi jie iš tikrųjų atsisakė to, ką buvo rinkėjams žadėję, būtent įvesti progresinius mokesčius, tai nieko kito nelieka, kaip pritarti tokiems sprendimams, tokiems siūlymams. Aš neturėčiau dėl ko jiems prieštarauti.
Diskusijos teise norėčiau pasakyti, kad jeigu kyla krizė, tai greiti sprendimai yra ne tik galimi, bet jie yra reikalingi ir privalomi. Todėl nereikėtų niekam kalbėti apie tai, kad politikoje gėris yra lėti sprendimai. Greiti sprendimai, netgi žaibiški sprendimai, reikalingi, kai kyla krizė. Mes dėl šito ministro buvome patekę į krizę, ir ta krizė buvo pagilinta meluojant Lietuvai, kad nebus jokios krizės, kad čia viskas yra labai žavu ir puiku. Tikrai, patekę į tokią situaciją, turėjome daryti greitus sprendimus, bet tie sprendimai, kaip ministras pripažino, buvo adekvatūs. Jie yra tokie geri, kad dabar, netgi žaibiški sprendimai tokie geri, jų nereikia keisti, čia tik diskutuojam dėl to, kad jie buvo per daug greiti. Bet jie yra, pasirodo, puikūs, jų nereikia keisti, o dabar galima tik kosmetiškai kažką patobulinti. Aš siūlau balsuoti už, nes tai yra mūsų vykdyta politika.
PIRMININKAS. Dėl vedimo tvarkos, prašom, – K. Glaveckas.
K. GLAVECKAS (LSF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, tai turbūt vienas iš nedaugelio atvejų mūsų Seimo, parlamento istorijoje, kai keturi mokesčių įstatymai, vieni iš svarbiausių valstybei, sudedami į krūvą, balsuojame ir aptariame juos apskritai – kalbame apie Kalėdų senelį, kalbame apie kitką. Bet yra labai konkretūs dalykai, kurie liečia labai aiškius interesus – ir biudžetą, ir viešuosius finansus, ir viską. Aš manau, kad mes iš principo neteisingai darome. Mes dėl kiekvieno įstatymo projekto netgi tuo atveju, kuris rodo, kad valstybės finansų politika nestabili ir neaiški, turėtume balsuoti ir aptarti atskirai ir tik tada priimti sprendimą, ar pritariame po pateikimo, ar ne. Pritarimas kartu reiškia jokio pritarimo.
PIRMININKAS. Gerbiamasis Kęstuti Glaveckai, aš buvau sakęs, kad balsuosime dėl kiekvieno atskirai, kad nekiltų nesusipratimų, tik tam, kad palengvintume visą procedūrą, mes tiesiog leidome pristatyti vienu kartu. Jeigu norite, mes galime juos išskirti. Išskirti, jeigu norite, galime po vieną ir galime po vieną už, po vieną prieš, bet man atrodo, kad keturi už, keturi prieš bus tas pats rezultatas pasiektas. Tai prašome, jūs prieš.
K. GLAVECKAS (LSF). Aš jokiu būdu ne prieš tai, kad būtų nedaroma… kad mokesčių sistema, visa fiskalinė politika nebūtų koreguojama, nes gyvenimas keičiasi, bet tokiu pavidalu, kaip mes darome, iš tikrųjų nepamatuotai ir laiko prasme… praktiškai mes dabartiniu metu pradėjome svarstymo procedūrą… Pateikimo ir svarstymo procedūrą mes pradėsime nežinodami, ar ją pabaigsime šioje sesijoje, ir, kitaip sakant, neįsigalios tie įstatymai, kuriuos mes gal priimsime nuo sausio 1 d. Daug protingesnis dalykas buvo, kai mes kalbėjome, kad visus mokesčių įstatymus pateiktume kartu su biudžetu, kai bus žinomas visas biudžetas, tikslai, kai bus žinomos priemonės ir būdai, kaip galima juos įgyvendinti. Dabar mes einame, lipdome po komponentą, o koks bus galutinis rezultatas, mes nežinome.
Galų gale vien tik tai, kad pagal atskiras šių atskirų įstatymų pozicijas mes prarandame kelis šimtus milijonų litų pajamų į nacionalinį biudžetą, o kompensacijos yra iliuzinės, rodo, kad mes iš tikrųjų neatsakingai žiūrime į fiskalinę politiką ir konvergenciją. Iš tikrųjų gali susidaryti situacija, kad mūsų biudžeto deficitas bus didesnis, negu mes planuojame. Be to, valstybės biudžeto vykdymo planas vyksta sunkiai, atsilikimas – daugiau kaip pusantro šimto milijonų. Todėl, aš manau, dabar visi šitie mūsų skuboti sprendimai yra daugiau demonstravimas ir rūpinimasis kokiais nors neaiškiais dalykais arba labai politizuotais, o ne rimtas požiūris į visą valstybės fiskalinę ir finansų politiką. Ačiū.
PIRMININKAS. Už – J. Razma.
J. RAZMA (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, kviečiu balsuoti už, nes teikiami projektai visais aspektais, man atrodo, yra naudingi, gana subalansuotas paketas. Sakykime, gyventojų pajamų mokesčio neapmokestinamojo dydžio didinimas ir mums yra priimtinas, buvo ir mūsų programoje, taip pat solidarumo plėtimas, apmokestinant įvairias išmokas įmonių tarybų, valdybų nariams ar labai didelius indėlius turinčių asmenų palūkanas. Taip pat džiugu, kad neteikiama populistinių PVM lengvatų puokštė, kuri buvo valdančiųjų partijų rinkimų programose ar buvo skelbiama jiems dirbant opozicijoje. Dėl pelno mokesčio ir aš čia kiek anksčiau teikiau panašią pataisą pratęsti lengvatą investicijoms. Dėl akcizų kryptis taip pat priimtina šiek tiek didinti akcizus ir, mažinant alkoholinių gėrimų prieinamumą, skatinti žmones mažiau juos vartoti. Bet, aišku, ten dar reikia pažiūrėti, subalansuoti atskirus siūlomus akcizų didinimus. Būtų buvę geriau gal, kad autoriai būtų teikę vienodu procentu visus padidinti ir apskaičiuoti, kiek ten jiems reikia subalansavimui. Bet galima pritarti ir tokiam šiek tiek išbalansuotam variantui, paskui galima sutvarkyti.
PIRMININKAS. Prieš – S. Jovaiša.
S. JOVAIŠA (TS-LKDF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Gerbiamieji kolegos, būtų galima pritarti tų mokestinių pakeitimų visam paketui, išskyrus vieną dalyką, ką ir kolega J. Razma paminėjo, dėl akcizų. Kaip žinome, nei rūkymo, nei alkoholinių gėrimų vartojimo išgyvendinti Lietuvoje turbūt neįmanoma, bet mes pagalvokime apie vieną aspektą – kas gaminama čia, Lietuvoje, ir kam mes uždėsime didesnę mokestinę naštą. Tabako, be abejo, mes neauginame, jis yra įvežtinis ir pelnosi daugiausia užsienio firmos. Bet mūsų, sakykime, vynų ar alaus gamintojai bus kažkiek nuskriausti, lyginant su importuotojais, tuo labiau kad importo specialių didesnių suvaržymų mes naudoti negalime. Pradinėje teikimo ar svarstymo stadijoje šie dydžiai buvo pateikti truputį skirtingi ir paskui buvo išdiskutuota, kad būtent tokie, kaip dabar galutiniame variante. Man būtų labai įdomu, ar nebūtų galima dar pagalvoti apie tai, kad nežlugdytume mūsų vyno verslo, turiu omenyje, sakykime, kad ir „Anykščių vyną“ ar „Alitą“, ir santykinę mokestinę naštą šiek tiek padidintume tabako gamintojams atitinkama suma sumažindami mano paminėtų vietinių gamintojų mokestinę naštą. Čia nėra nei labai už, nei prieš, dar diskusijų objektas. Aš tikiuosi, bus galima išspręsti, nes tikrai mes neleiskime bankrutuoti savoms įmonėms, kadangi gamyba vis tiek vyksta. Ačiū.
PIRMININKAS. Už – B. Bradauskas.
B. BRADAUSKAS (LSDPF). Dėkoju, pirmininke. Iš tikrųjų aš pritariu Vyriausybės pateiktam mokesčių koregavimo paketui ir noriu pasakyti štai ką. Tie, kurie kalba apie vieno ar kito mokesčio sumažinimą ar padidinimą, tai reikėtų pasižiūrėti visų pirma į kaimynines valstybes, kas tave supa. Ir jei kaimyninėse valstybėse vieni ar kiti tarifai yra arba didesni, arba mažesni, tai Lietuva – ne išimtis, turi prisitaikyti, kad neturėtume blogų ekonominių pasekmių. Sakykime, dividendų mokestis. Lietuvoje labai nedaug kas moka dividendus. Kodėl? Todėl, kad kaimyninėje Estijoje dividendų tarifas yra nulis, Latvijoje yra 10 % ir t. t. Jeigu mes nežiūrėsime, kas supa mus, tai turėsime rezultatus, kokius turime. Todėl geriau sumažinti tarifą ir paimti tuos pinigus Lietuvoje, negu atiduoti kaimyninėms valstybėms. O persiregistruoti įmones yra juokų darbas.
Antras dalykas. Noriu pasakyti, kaip gerbiamasis Sergejus kalbėjo apie tabako akcizo padidinimą, galima būtų didinti akcizus iki begalės, bet kaip suvaldysime kontrabandą? Štai yra toks dalykas kaip šešėlinė ekonomika. Jeigu mes padidinsime per daug tabakui akcizą, mes nesuvaldysime kontrabandos. Dabar yra labai sunkiai suvaldoma. Biudžeto ir finansų komitete mes susidūrėme su dyzelino kontrabanda, bandome surasti priemones. Gaila, kad neužteko laiko pasižiūrėti ir tabako, bet aš manau, kad tą tikrai greitai padarysime ir matysime situaciją, kaip ją galima suvaldyti. Todėl aš kviečiu balsuoti už ir, be abejo, nesustoti prie pradėto darbo, tikrai dar mokesčių sistemą bus galima tobulinti ir toliau. Dėkoju.
PIRMININKAS. Prieš – V. A. Matulevičius.
V. A. MATULEVIČIUS (DKF). Čia galbūt reikėtų kalbėti profesoriui P. Gyliui, bet jis dabar užsiėmęs interpeliacijos reikalais, tai aš pasakysiu savo pastabą. Šiaip lyg ir norėtųsi paremti jūsų pasiūlytą mokestinės reformos projektą, bet vis dėlto šiuo atveju jūs atstovaujate socialdemokratų Vyriausybei ir siūlyti mažinti mokesčius dividendams yra sunkiai suvokiamas dalykas. Galbūt tai yra, kaip jūs minėjote, ir nežymi suma, bet, vadinasi, tai yra problema. Turbūt Lietuvoje yra ir ne toks mažas sluoksnis turtingų žmonių, dideles pajamas turinčių ir gaunančių didelius pinigus iš dividendų. Vadinasi, jie randa būdų nemokėti.
Ir dar viena pastaba, kad išvis kyla abejonė, ar ši Vyriausybė turi bendrą mokestinę politiką. Nes yra socialdemokratų siūlymų, kaip aš dabar suprantu, yra registruotų siūlymų kitų koalicijos partnerių ir susidaro toks įspūdis, kad vienu pagrindiniu klausimu nėra bendros pozicijos. Štai toks dvilypis požiūris – nei už, nei prieš.
PIRMININKAS. Už – K. Daukšys.
K. DAUKŠYS (DPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Iš tikrųjų manau, kad šiam variantui po pateikimo reikia pritarti. Aišku, ką ir B. Bradauskas sakė, reikėtų dar kartą pasižvalgyti po akcizų didinimą, kad neatsitiktų taip, kad vietoj didesnės sumos gautume mažesnę. Bet šią minutę tai, ką pateikė ministerija, iš tikrųjų yra variantas, kurį reikia svarstyti, ir, ko gero, jis bus gana veiksmingas ateityje priimant.
PIRMININKAS. Paskutinysis prieš – A. Matulas.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, išties kolega V. P. Andriukaitis minėdamas, kad Lietuvoje yra apie 19 tūkst. alkoholio pardavimo taškų, buvo teisus, bet kada pradedi analizuoti, kas tie iniciatoriai buvo, tai nori nenori tenka paminėti ir kolegos B. Paužos siūlymus, ir priešinimąsi, kad kioskuose būtų nuo anksčiau uždrausta pardavinėti alkoholį, ir panašių siūlymų buvo iš šalia kolegos sėdinčių žmonių pusės. Bet mane nustebino siekis padidinti akcizus alkoholio, ir aš tam tikrai pritariu. Mes daug kartų teikėme siūlymus didinti akcizus alkoholiui, nes kaina tiesiogiai veikia vartojimo mažėjimą. Paskutinis mūsų siūlymas buvo 2 % vienodai padidinti visiems akcizą ir sukurti sveikatingumo fondą, bet, deja, kažkodėl Vyriausybė iki šiol neteikia savo nuomonės.
Todėl sveikinu, kad jūs siūlote didinti alkoholio akcizą, bet santykis yra išties nenormalus, neproporcingas, nes Lietuva ir taip pernelyg daug suvartoja stiprių alkoholinių gėrimų. Vidutiniškai Vakaruose vartojimo santykis yra maždaug 25 ir 75 %. Tai yra vartojama žymiai daugiau silpnų alkoholinių gėrimų: alaus, vyno, ir tai gerokai mažiau kenkia visuomenei. Asmeniui, taip, bet visuomenei mažiau. O Lietuvoje tas santykis yra apie 40 ir 60. Tai yra daug daugiau vartojama stiprių alkoholinių gėrimų, kurie labai greitai sukelia žmogaus degradaciją, sukelia psichozes, ir tai mes labai matome. Todėl pritardamas, nors įsirašiau eilutėje, kad nepritariu, pritardamas šiam siūlymui, vis dėlto teiksiu siūlymus, kad arba būtų didinamas alkoholio akcizas proporcingai, ypač…
PIRMININKAS. Ponas Antanai, laikas!
A. MATULAS (TS-LKDF). …didinti stipriems alkoholiniams gėrimams, o ne vietiniam vynui.
PIRMININKAS. Ačiū. Pasisakė keturi – už, keturi – prieš. Dabar dėl kiekvieno projekto. 1-5a klausimas – Gyventojų pajamų mokesčio įstatymo kai kurių straipsnių pakeitimo ir papildymo įstatymo projektas Nr. XIIP-717. Gal po pateikimo galime bendru sutarimu pritarti? (Balsai salėje) Balsuojame. Prašom balsuoti po pateikimo.
Užsiregistravo 121, balsavo 121 Seimo narys. Už – 106, prieš nebuvo, susilaikė 15. Po pateikimo yra pritarta.
Kitas projektas – Pelno mokesčio įstatymo 2, 4, 12, 42, 461 ir 53 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-718. Gal bendru sutarimu? Galime bendru sutarimu po pateikimo. (Balsai salėje) Prašote balsuoti? Balsuojame, kad po to nebūtų kitų nuomonių.
Užsiregistravo 120 Seimo narių, balsavo 120: už – 117, prieš nėra, susilaikė 3. Po pateikimo pritarta.
Pridėtinės vertės mokesčio įstatymo 19 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-719. Gal galime po pateikimo pritarti bendru sutarimu? (Balsai salėje) Prašom balsuoti.
Užsiregistravo 123 Seimo nariai, balsavo 123: už – 119, prieš nėra, susilaikė 4. Po pateikimo pritarta.
Akcizų įstatymo kai kurių straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-720. Kaip suprantu, turim balsuoti. Prašom balsuoti.
Užsiregistravo 120 Seimo narių, balsavo 120: už – 91, prieš – 3, susilaikė 26. Po pateikimo yra pritarta.
Taigi visiems projektams po pateikimo pritarta. Pagrindinis komitetas ir vienintelis – Biudžeto ir finansų komitetas. Ar galime pritarti bendru sutarimu? Pirmininkas siūlo skubos tvarką. Skuba, ne ypatinga skuba. Ar galime bendru sutarimu pritarti skubos tvarkai? Pritarta. Svarstymo data siūloma ketvirtadienį. Ačiū. Pritarta bendru sutarimu.

13.34 val.
Valstybinio socialinio draudimo įstatymo 7 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-643 (pateikimas)

Grįžtame prie 1-4 klausimo – Valstybinio socialinio draudimo įstatymo 7 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIP-643. Prašom. Pranešėjas – V. Uspaskichas.
V. USPASKICH (DPF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, turiu garbės pristatyti įstatymą, kuris labai reikalingas ir pagelbėtų mūsų šalies prestižui. Turiu omeny, kad šiandien kalbant su verslo asocijuotomis struktūromis visur, visais lygiais trūksta gerų specialistų, kuriuos mes prarandame, nesugebėdami suteikti galimybę gauti didesnį atlyginimą. Mes visi žinome, ne paslaptis, kad verslas stengiasi kartais apmokėti akcijomis, investicija į infrastruktūras ir t. t. tam žmogui, bet niekada nepamatysime tikro atlygio. Įvedę „Sodros“ lubas, galiu pasakyti, mes galėsime konstatuoti tikrąją padėtį mūsų valstybėje, galėsime pritraukti daugiau žmonių. Kas labai daug kalba apie praradimą, aš turiu lentelę, buvo kalbama apie 1 mlrd. Lt, tai yra netiesa. Yra apie 400 mln. Lt. O jeigu suskaičiuotume, kiek papildomai bus gauta per GPM, aš manau, ta suma gali būti ir sulyginta ir tikrai nebus jokių praradimų. O jeigu mes dar sustabdysime gerus administratorius likti Lietuvoje, pritrauksime daugiau specialistų, tai mes tikrai galėsime gauti daugiau pajamų į valstybės biudžetą. Siūlau palaikyti.
PIRMININKAS. Pirmasis klausti nori A. Sysas.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, gelbėdami valstybės prestižą, aš noriu paklausti, kaip mes gelbėsime „Sodros“ biudžeto prestižą? Šiandien skola yra 10 mlrd. Lt, šių metų deficitas siekia jau 1 mlrd. Lt. Jūs suskaičiavote 450, aš turiu šiek tiek kitokius skaičiavimus, tai viskas į minusą. Mūsų programoje buvo parašyta apie tai, ką pasakė Konstitucinis Teismas ir ko nepadarė konservatoriai, t. y. kompensacija už sumažintas pensijas, ypač dirbantiems pensininkams. Kada mes galėsime šiuos įsipareigojimus įvykdyti, jeigu jūs siūlote dar daugiau nesurinkti „Sodros“ biudžeto? Labai ačiū.
V. USPASKICH (DPF). Ačiū už klausimą. Galiu atsakyti. Kaip jūs žinote, Darbo partija į šią atsakingą ministeriją delegavo savo atstovus, todėl mes prisiimame ir didesnę atsakomybę. Vienas dalykas. Kitas dalykas, turime 10 mlrd. skolos ir matome, kad aritmetinė skylė – 200–300 mln. Lt. Jeigu išsaugotume daugiau specialistų, aš linkęs pasakyti, kad tai būtų daugiau pliusų negu minusų.
PIRMININKAS. Klausia A. Kubilius.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Gerbiamasis kolega, iš tiesų pati mintis dėl „Sodros“ lubų nėra nauja ir ne vieną kartą buvo svarstyta. Bet visada buvo susiduriama su bandymu vienpusiškai šią problemą spręsti. Problemą turbūt reikia spręsti, bet yra esminė sąlyga – nespręsti jos vienpusiškai. Jeigu dabar pasiūlyto sprendimo pasekmė būtų „Sodros“ pajamų sumažėjimas, kaip jūs sakote, net ir 400 mln. Lt, tai yra daug. Neieškant kompensacinių būdų, kaip mažinti „Sodros“ deficitą, būtų sunku tokį sprendimą priimti.
Sakykite, kodėl jūs tokiu atveju nesiekiate įgyvendinti to sprendimo, kurį svarstant „Sodros“ reformą yra palaiminęs ir Seimas dėl „Sodros“ reformos koncepcijos, kad „Sodros“ lubas galima įvesti kartu į valstybės biudžetą perkeliant bazinės pensijos mokėjimą? Tokiu atveju „Sodros“ biudžetas nepatirtų tokių problemų, o „Sodros“ lubų problema būtų išspręsta. Ar jūs nenorėtumėte iš tikrųjų pateikti kompleksinį siūlymą ir tokiu atveju būtų galima išspręsti ir šią jūsų tiksliai įvardintą problemą?
V. USPASKICH (DPF). Ačiū. Galiu atsakyti į pirmą jūsų klausimo dalį. Idėja lyg ir ne nauja, daug kartų buvo teikiama, lyg ir vienpusiškai buvo arba atmesta, arba nepriimta. Reikia pasakyti, taip, mes gal kada nors buvome nesusikoncentravę į tą idėją, dabar apsvarstėme, kad ji tikrai turi būti palaikyta. Šiandien kalbėdami su konfederacijomis ir verslo asocijuotomis struktūromis matome, kad problema yra ne tik pinigai, bet problema jau yra ir specialistai. Tai viena.
Dėl antros klausimo dalies – perkėlimo į valstybės biudžetą. Niekas netrukdo pasiūlyti tokį sprendimą ir, ko gero, sulauksite pritarimo. Pavyzdžiui, mūsų frakcijoje nemažai apie tai kalbama. Nors per daug tai nepakeis situacijos, pinigai vis tiek iš tų pačių žmonių, iš tų pačių kišenių, todėl šiuo atveju arba šiandien mes dotuojame iš valstybės biudžeto, arba tiesiog mokėsime iš valstybės biudžeto. Nuo to suma nepasikeis. Bet jeigu bus toks pasiūlymas, svarstysime.
PIRMININKAS. Klausia B. Vėsaitė.
B. VĖSAITĖ (LSDPF). Gerbiamasis Viktorai, jūsų deleguota socialinių reikalų ir darbo ministrė man yra minėjusi, kad „Sodros“ lubų įvedimas duoda apie 1 mlrd. Lt iš „Sodros“ biudžeto. Mano klausimas toks: ar jūs konsultavotės su Lietuvos pensininkais, ar tai nereiškia, kad jūs iš jų atimate viltį apskritai į didesnę pensiją, o iš dirbančių pensininkų, kurie prarado savo pensijas sunkmečio laikotarpiu, apskritai atimate viltį, kad šitos pensijos bus grąžintos?
V. USPASKICH (DPF). Ačiū, gerbiamoji kolege. Galiu pasakyti, šiandien kalbėjau su ministre, ji pateikė man lentelę, tai yra maždaug nuo trijų, jeigu tiksliai pasakyčiau, trijų dydžių, tada bus apie 1 mlrd. tikrai. Penkių dydžių – 4,4.
Dėl pensininkų. Na, tikrai šitas siūlytas variantas nenuskriausti pensininkų. Aš manau, jeigu mūsų valstybėje bus daugiau tų specialistų, na, tikrai mes galėsime daugiau uždirbti. Ir nieko nekalbant, A. Kubiliaus Vyriausybė, kai kur jūs net palaikydavote, kad reikėjo pritraukti investicijas. Visą laiką buvo kalbama apie gerų, gerai apmokamų specialistų pritraukimą, net mokėjimą iš valstybės biudžeto, dotuojant vieną ar kitą užsienio kompaniją, kad tik ateitų. Dėl ko mes taip darėme? Kad pritrauktume užsienio specialistus ir išlaikytume savus.
PIRMININKAS. Jūsų klausia E. Žakaris.
E. ŽAKARIS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, ar jūs vis dėlto nemanote, kad lubas reikėjo padidinti tiek, kad į jas nepakliūtų nė vienas Seimo narys, nes bus apkaltintas Seimas, kad sau daro? Ir antras klausimas būtų. Kadangi pensija yra mokama priklausomai nuo sumokėtų į „Sodrą“ pinigų, tai ar tai, kad nebus mokama už žmones, kurie geriau uždirba, kad senatvėje gaus mažesnes pensijas, ar nebus nuskriausti šiuo atveju žmonės? Ačiū.
V. USPASKICH (DPF). Ačiū. Tikrai svarstytinas klausimas. Keturis dydžius galima taikyti iki 5 tūkst. 900 su… po kablelio ir t. t., bet mes visi puikiai suprantame, kad pensijų nustatymas nepriklauso nuo „Sodros“ pajamų. Tada skoliname iš valstybės biudžeto ir taip padedame „Sodrai“. Tai čia mes turime viską daryti, kad kuo daugiau uždirbtų, kuo didesnį padaryti mokesčių mokėtojų skaičių, o ne bandyti dar kur nors ieškoti, ar mažiau sumokėti pensijos, ar daugiau mokėti pensijos, ar kur nors sutaupyti. Mes turime didinti mokesčių mokėtojų skaičių. Didinti galime tik gerai organizavę darbą.
PIRMININKAS. Jūsų klausia G. Purvaneckienė.
G. PURVANECKIENĖ (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamasis kolega, žinoma, pažymėdama, kad tiems žmonėms, kurie dabar jau uždirba daugiau negu tą nurodytą sumą 5 tūkst., o gal bus didesnė suma litų, nė vienas centas neįkris į kišenę, kad šis įstatymas yra tik darbdaviams, visiškai nedirbantiems ir daug uždirbantiems žmonėms, aš norėčiau paklausti jūsų tokio dalyko. Priminsiu, kad dar G. Vagnoriaus laikais jau buvo įvestos „Sodros“ lubos, ir visiškai ši idėja sužlugo, nes nepasiteisino jokie teigiami dalykai, tik smarkiai pradėjo didėti „Sodros“ skylė. Ar jūs įvertinote tą patirtį?
V. USPASKICH (DPF). Trumpai atsakydamas, G. Vagnoriaus laikais dar mes nebuvome Europos Sąjungoje ir konkurencija už specialistą buvo daug mažesnė negu dabar.
PIRMININKAS. Ir paskutinioji klausia K. Miškinienė.
K. MIŠKINIENĖ (LSDPF). Gerbiamasis pranešėjau, šiuo metu Lietuvoje yra per 1 mln. 200 dirbančiųjų, kiek pamenu. Gal atlikti skaičiavimai, kiek, jūsų manymu, reikia padidinti dirbančiųjų skaičių, kad kompensuotų „Sodros“ praradimus įvedus lubas? Ačiū.
V. USPASKICH (DPF). Na, dabar negaliu iš karto pasakyti, kiek reikia padidinti dirbančiųjų. Bet kad organizatorių reikia padidinti, tai faktas, kad likęs 1 mln. žmonių turėtų didesnį našumą. Štai šiandien pagal statistiką mes galime įvertinti Lietuvos lygį rinkoje ir vokiečių lygį. Iki dviejų kartu mūsų darbuotojų našumas mažesnis. Jūs galvojate dėl ko? Dėl blogo organizavimo.
PIRMININKAS. Dėkojame. Jūs atsakėte į klausimus. Motyvai už ir prieš. J. Razma – už.
J. RAZMA (TS-LKDF). Mano pritarimas būtų toks sąlyginis siūlant pateikimo stadijoje balsuoti už iš principo paremiant, kad keliama problema yra verta diskusijų. Žinoma, aš nelengvai įsivaizduočiau priėmimą tik tokios pataisos, nepasiūlant kartu, kaip atitinkamai subalansuoti kitais sprendimais didėjančią „Sodros“ deficito skylę. Dabar, kai yra didesnius atlyginimus gaunantiems žmonėms tiesiog nusavinama į „Sodrą“ dalis tų įmokų ir nė kiek neatsiliepia didesnei pensijai, tai yra negerai. Kokie gali būti sprendimai? Arba keisti tiesiog pensijų formulę, kad tai būtų įskaitoma, ar sudaryti galimybę žmonėms tą dalį persivesti į privačius fondus, ar taip, kaip siūlo autorius, bet kartu reikėtų ar spręsti bazinės pensijos mokėjimą iš biudžeto, ar dar ką nors daryti, kad, kaip minėjau, viešųjų finansų deficitas nebūtų pažeistas. Tai siūlau, kaip minėjau, sąlyginai pritarti.
PIRMININKAS. Ir R. J. Dagys – prieš.
R. J. DAGYS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, šiandien iš finansų ministro išgirdome, kad be 2015 metų jokios „Sodros“ reformos nebus. Vadinasi, šie ir kiti metai jokių esminių pokyčių draudimo sistemai neduos. Šis lubų įvedimas be visos reformos, už kurią, beje, atsakinga ta pati teikianti partija, kadangi jie vadovauja tai ministerijai… reforma jau turėjo būti pateikta birželio mėnesį, jos nėra, matau, rudenį irgi nebus, vadinasi, nebus nieko kito, tik pinigų praradimas… kadangi buhalterija yra tikslus mokslas, ten yra toks žodis „viso“, rusiškai – „itago“, reikia suvesti balansą. Tai tie pinigai 450 mln. reiškia tiksliai 45 Lt mažesnę vidutinę pensiją visiems šitais ir kitais metais. Kurie balsuos už tai, tai taip ir balsuoja – už 45 Lt mažesnę pensiją.
PIRMININKAS. Po pateikimo balsuojame už Valstybinio socialinio draudimo įstatymo 7 straipsnio pakeitimo įstatymo projektą Nr. XIIP-643. Balsuojame.
Užsiregistravo 110 Seimo narių, balsavo 109: už – 88, prieš – 7, susilaikė 14. Po pateikimo yra pritarta.
Siūlomas pagrindiniu komitetu Socialinių reikalų ir darbo komitetas, papildomu – Biudžeto ir finansų komitetas. Ar galime pritarti bendru sutarimu?
Kokių pasiūlymų yra dėl svarstymo laiko? Rudens sesija. Jeigu bus anksčiau, tai bus anksčiau, bet bendru sutarimu? Ačiū.
Dėl vedimo tvarkos. Prašom.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Čia replika po balsavimo būtų. Aš iš tikrųjų noriu pasveikinti kairiąją pusę, kuri balandžio 25 d. vieningai prieštaravo arba susilaikė dėl to paties projekto, o dabar tikrai sparčiai ateinate į dešinę politiką, į protą ir balsuojate už. Tikrai sveikinu. Ačiū.

13.50 val.
Seimo nutarimo „Dėl interpeliacijos sveikatos apsaugos ministrui Vyteniui Povilui Andriukaičiui“ projektas Nr. XIIP-780 (pateikimas, svarstymas ir priėmimas)

PIRMININKAS. Dėkoju už replikas. Pereiname prie darbotvarkės 1-6 klausimo – Seimo nutarimo „Dėl interpeliacijos sveikatos apsaugos ministrui Vyteniui Povilui Andriukaičiui“ projekto. Taigi pagal Seimo statutą: „Jeigu Seimo nutarimo dėl interpeliacijos projekte Ministro Pirmininko ar ministro atsakymas pripažįstamas esantis nepatenkinamas ir pareikštas juo nepasitikėjimas, toks nutarimo projektas gali būti priimamas slaptu balsavimu daugiau kaip pusės visų Seimo narių balsų dauguma.“ Seimo posėdžių sekretoriatas pateikė ankstesnių vykusių interpeliacijų pavyzdžius. Galima pasakyti analogišką 2012 m. gegužės 8 d., kai buvo ministrui G. Steponavičiui tuo metu. Yra pateikiamas interpeliacijos nutarimas, po… Atsiprašau, R. Šimašiui buvo interpeliacija. (Balsai salėje) Yra pateikiamas nutarimo projektas ir balsuojama. Yra pateikimas, svarstymas, po jų nebalsuojama ir balsuojama slaptu balsavimu dėl priėmimo. Jeigu nutarimas priimamas daugiau negu pusės balsų dauguma, kaip yra numatyta Seimo statute, tada jis yra laikomas priimtu.
Dėl vedimo tvarkos? Prašom.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, kolega. Reikėtų skaityti visą iš eilės tą straipsnį. Ten taikoma ir komisijos pritarimui, ir nepritarimui, todėl aš kviečiu, kad… Tai yra komisijos projektas, o mes turėsime balsuoti už nutarimą. Nutarimo projektą turi patvirtinti Seimas. Tada bus interpeliacija, jeigu pritars 71 žmogus. Aišku, kiekvienas gali interpretuoti, kaip nori, bet šiuo atveju skaitykime viską iš eilės. Buvo atvejų, kai buvo daroma ir taip, ir taip. Šiuo atveju mes užregistravome ir kitą alternatyvų nutarimą su šešiais parašais, todėl septyni žmonės vienu balsu daugiau neturi nuspręsti, kad iš karto einame balsuoti slaptai. Turi Seimas patvirtinti tokį nutarimą. (Balsai salėje)
PIRMININKAS. Gerbiamasis Algi Sysai, Statutą aš jau perskaičiau ir 2 dalį… Dar manęs prašo perskaityti: „Seimo nutarimo dėl interpeliacijos projekte turi būti pareikštas Seimo pritarimas arba nepritarimas Ministro Pirmininko ar ministro atsakymams.“ Jau žiūrėjome visus Statuto straipsnius, klausėme Teisės departamento, paėmėme praktiką, todėl galiu pasakyti, praktika tokia yra buvusi iki šiol, jos laikysimės ir šiandien, t. y. parengtas nutarimo projektas, nutarimo projektas bus pristatytas, po pateikimo ir svarstymo, kaip ir buvo ne taip seniai – 2012 m. gegužės 8 d., po pateikimo ir svarstymo nėra balsuojama ir yra balsuojama slaptu balsavimu dėl nutarimo. Jeigu slaptu balsavimu jam yra pritariama, nutarimas yra pritartas, jeigu padaroma tai daugiau negu pusės Seimo narių, t. y. 71 plius balsų dauguma.
Dėl atskirosios nuomonės. Dar 2008 m. balandžio 3 d. yra pateikta Seimo kanceliarijos Teisės departamento išvada, kurioje sakoma: „Todėl kažin ar dėl alternatyvaus turinio, lyginant su redakcinės komisijos parengtuoju projektu, Seimo nutarimo projektas neiškreiptų ar apskritai nepaneigtų Seimo nutarimo dėl interpeliacijos projekto esmės. Be to, būtų paneigta redakcinės komisijos nutarimo projektui parengti sudarymo prasmė ir logika.“ Tai reiškia, kad perskaitysime, informuosime, bet balsuojama turi būti dėl Seimo nutarimo, kurį parengė redakcinė komisija. Tokie yra išaiškinimai.
Kviečiu gerbiamąjį G. Steponavičių kaip redakcinės komisijos pirmininką pristatyti Seimo nutarimo projektą.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji kolegos, išties po posėdžio pirmininko pateikimo man lieka tiktai lakoniškai pateikti tai, ką Seimo patvirtinta sudaryta redakcinė komisija nusprendė. Išties vadovaudamasi Lietuvos Respublikos Konstitucijos 61 straipsniu, taip pat Seimo statuto 222 straipsniu komisija nutarė nepritarti sveikatos apsaugos ministro V. P. Andriukaičio atsakymui į Seimo narių grupės interpeliaciją ir pareikšti juo nepasitikėjimą. Kitaip tariant, išties balsų dauguma – 7 už, 6 prieš, dalyvaujant visiems redakcinės komisijos nariams, yra priimtas toks sprendimas, o teisiniai komentarai jau buvo pasakyti, kokios iš to išplaukia pasekmės.
PIRMININKAS. Kviečiu gerbiamąjį A. Sysą pateikti nutarimo, atsiprašau, atskirąją nuomonę.
A. SYSAS (LSDPF). Gerbiamasis pirmininke, gerbiamieji kolegos, mes teikiame alternatyvų nutarimą pritarti sveikatos apsaugos ministro V. P. Andriukaičio atsakymui į Seimo narių grupės interpeliaciją ir nereikšti jam nepasitikėjimo.
PIRMININKAS. Dėkojame. Atskiroji nuomonė yra pareikšta. Svarstymas diskusijose. Ar yra užsirašiusių kalbėti? Diskusijose užsirašiusių kalbėti nėra.
Priėmimo stadijoje mes dabar turime leisti kalbėti 4 už, 4 prieš. (Balsai salėje)
Dėl vedimo tvarkos A. Salamakinas. Prašom.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Statutas numato visų nutarimų tris stadijas: pateikimas, svarstymas ir priėmimas. Pirmiausia, manau, po pateikimo turėtų kalbėti vienas už, vienas prieš, ar pritarti, ar ne, o paskutinė stadija, jeigu pereina dvi, balsuojama slaptai. (Balsai salėje)
PIRMININKAS. Gerbiamieji Seimo nariai, dar kartą sakau, kad naudojamės ta praktika, kuri buvo 2012 m., kai jūs buvote Etikos ir procedūrų komisijos pirmininku. Visada taip buvo. Tas pats yra daroma ir imunitetų klausimais. Todėl laikomės bendros tvarkos ir laikausi to, kas buvo padaryta per ankstesnius svarstymus.
Iš eilės – I. Šiaulienė. Po to A. Skardžius.
I. ŠIAULIENĖ (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Man atrodo, kad į tvarką, kaip yra priimami Seimo nutarimų projektai, labai tinkamu Statuto straipsniu atkreipė dėmesį A. Salamakinas, bet norėčiau pasakyti vieną loginę prielaidą. Jeigu komisijos nutarimas būtų teigiamas ir siūlytų pritarti interpeliuojamo ministro atsakymams, Seimas apsispręstų, ar priima, ar ne. Vis tiek būtų balsavimas. Tai yra logiška.
PIRMININKAS. Lygiai taip pat tada būtų balsuojama, tiktai būtų balsuojama atviru balsavimu. (Balsai salėje) Šiuo atveju, kadangi yra neigiama išvada, yra slaptas balsavimas pagal Seimo statutą.
A. Skardžius. Prašom.
A. SKARDŽIUS (LSDPF). Gerbiamasis pirmininke, išties formuojama praktika, nežinau, kada prasidėjo, ar 2012 metais, tikrai anksčiau tokios praktikos nebuvo, kad redakcinė grupė nuspręstų nubalsavusi tarpusavyje, šiuo atveju sudaryta iš 13 žmonių, galbūt iš 11 arba iš 9 bus sudaryta, redakcinė grupė nubalsuotų už patį projektą. To dar niekada nebuvo ir tai yra neteisinga praktika. Aš manau, grįžkime prie demokratinio sprendimo priėmimo.
PIRMININKAS. Už projektą balsuos Seimas slaptu balsavimu priėmimo stadijoje.
R. Šimašius – paskutinis, ir tęsime procedūrą.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Gerbiamieji kolegos, pirmiausia noriu atkreipti dėmesį, kad Statuto 22 straipsnio 3 dalyje aiškiai minimas projektas, už kurį yra balsuojama slaptai. Vadinasi, turi vesti tiesiai ten į slaptą kambariuką mūsų tie sprendimai, kurie buvo priimti.
Antras dalykas. V. Andriukaitis jau išrado tam tikras naujas procedūras atsakinėdamas į interpeliacijos klausimus, nes, atsiprašau, bet aš buvau paskutinis, kuris ėjau tą procedūrą. Irgi dėl manęs buvo einama balsuoti slaptai ir nebuvo prieš tai jokių patvirtinimų komisijos išvadų. Šiuo atveju, jeigu jau laikomės tam tikros praktikos, laikykimės jos vienodai. Kitiems niekam jokių problemų neiškilo. Tiesą sakant, aš nesuprantu, kodėl jos turėtų iškilti šiandien.
PIRMININKAS. Keturi – už, keturi – prieš turi tokią teisę kalbėti. J. Olekas – prieš. Atsiprašau. V. P. Andriukaitis.
V. P. ANDRIUKAITIS (LSDPF). Kadangi buvo paminėta mano pavardė. Gerbiamasis Remigijau, aš iš tiesų sutinku su bet kokiu sprendimu ir bet kokia formuojama praktika. Man tinka absoliučiai visi variantai, bet kai pradedate interpretuoti Statutą, skaitykite jį kaip teisininkas, kaip jums dera. Aš prašyčiau jūsų bent teisinės kompetencijos.
PIRMININKAS. Prieš kalba J. Olekas.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamieji kolegos, aš iš tikrųjų noriu pakviesti nepritarti redakcinės komisijos pasiūlytam tekstui ir variantui, nes V. Andriukaičio atsakymai čia, šioje salėje, ir jo kasdieniniai darbai dirbant ministru nuo paskyrimo iki šios dienos įrodė, kad jis sugeba analizuoti situaciją, kurioje yra atsidūrusi sveikatos apsaugos sistema, sugeba pateikti sisteminį požiūrį ir sugeba siūlyti sprendimus, kurie reikalingi, kad ta susidariusi situacija būtų taisoma.
Visi šiandien kalbėję ir tie, kurie teikia interpeliacijos klausimus, pabrėžė, kad problemų sveikatos apsaugos sistemoje yra. Taisytinų dalykų yra, ir nė vienas atėjęs ministras negalėtų pradėti nuo kitko, kaip nuo išsamios analizės ir pastebėtų trūkumų konstatavimo. Tik gerai diagnozavę situaciją mes galime priimti atitinkamus sprendimus, kurie padėtų iš tos situacijos išeiti. Šiandien mes jaučiame, kad pacientai nepatenkinti dėl ne visada galimų paslaugų prieinamumo, dėl papildomų mokėjimų, dėl išsibarsčiusių sveikatai skiriamų lėšų visur – ir tarp valstybinio sektoriaus, ir tarp privataus, kad mes turime imtis tam tikrų priemonių, kad suvaldytume šitą situaciją, kad tos lėšos, kurios skiriamos iš viešųjų finansų, iš biudžeto per Privalomąjį sveikatos draudimo fondą, būtų efektyviausiai panaudojamos. Mes daug iečių laužėme, kada kalbėjome apie mokyklų reformą, kad negalime išlaikyti tiek mokyklų, kad kiekviename kaime būtų po kelias ir būtų labai arti prieinama. Tokią situaciją rado Vytenis ir jis siūlo sprendimus, kurie padėtų sutvarkyti sveikatos sektorių.
Aš siūlau nepritarti pateiktam rezoliucijos projektui.
PIRMININKAS. Už – G. Steponavičius.
G. STEPONAVIČIUS (LSF). Gerbiamieji kolegos, argumentai išsakyti, manau, kad daugelis nuomones ir pozicijas yra susiformavęs. Kviečiu palaikyti redakcinės komisijos siūlymą išreikšti, netenkinant atsakymų į interpeliacijos klausimus, nepasitikėjimą ministru V. P. Andriukaičiu.
PIRMININKAS. Prieš – B. Vėsaitė.
B. VĖSAITĖ (LSDPF). Gerbiamieji kolegos, aš nesuprantu, dėl ko bijomasi atviro balsavimo. Kodėl mes turime balsuoti už akių ministrui? Juo labiau kad ketverius metus sveikatos ministerijai vadovavo liberalai, kurių pasekmes dabar V. P. Andriukaitis turi likviduoti. 2011 m., kolegos, politinės partijos pasirašė nacionalinį susitarimą dėl pirmininkavimo. Ką gi jūs dabar darote? Vieną ministrą po kito verčiate ir norite, kad Lietuva gerai pasirodytų? Juokinga ir gėda!
Manyčiau, kad V. P. Andriukaitis tikrai pasiruošė puikią analizę, kaip reformuoti esamą sveikatos apsaugą, o liberalų pozicija man yra labai keista. Visam pasaulyje liberalai patys dirba ir užsidirba, nekiša rankos į valstybės kišenę. O čia elgiamasi visiškai kitaip. Aš pritariu būtent Vytenio pozicijai. Leiskime ministrui dirbti. Tiesą sakant, negadinkite valstybės prestižo, gerbiamoji opozicija.
PIRMININKAS. Už – E. Masiulis.
E. MASIULIS (LSF). Ačiū, gerbiamasis posėdžio pirmininke. Pakviesčiau kolegas nesinervinti ir tikrai negraudinti vieniems kitų. Aš tik norėjau pasakyti, kad nei buvęs sveikatos apsaugos ministras R. Šukys, nei buvęs sveikatos apsaugos ministras A. Čaplikas neturi nieko bendro su Liberalų sąjūdžiu ir šiuo atveju nereikėtų nieko klaidinti. Tuo tarpu socialdemokratai turėjo tikrai nemažai progų įgyvendinti savo darbus. Didžiausias skaičius sveikatos apsaugos ministrų per visą nepriklausomybę buvo socialdemokratų.
Bet nesidairykime atgal, o žiūrėkime, ką mes galime padaryti ir kokius sprendimus galime padaryti, kad iš tikrųjų sveikatos apsauga būtų labiau prieinama žmonėms. Iš šios dienos diskusijų ir iš šios dienos sveikatos apsaugos ministro atsakymų į klausimus paaiškėjo vienas labai paprastas dalykas. Ministras giriasi, kaip jisai gerai išmano sveikatos apsaugos problemas, bet visiškai neturi ką pasakyti apie tai, kaip tas problemas spręsti. Ir šiuo atveju kiekvienas Lietuvos žmogus, susidurdamas kiekvieną dieną su sveikatos gydymo įstaigomis, stovėdamas eilėse, negalėdamas patekti laiku pas reikiamą specialistą, žemindamasis kartais ligoninėse, kada reikia gaudyti gydytoją ir įkišti į kišenę kažkokią sumą, jis tas problemas žino galbūt kur kas geriau negu ministras.
Šiandien, kolegos, konstatuoju, kad ministro atsakymai nenubrėžė aiškaus matymo, kaip tos problemos bus sprendžiamos, todėl kviesčiau pritarti komisijos pateiktam nutarimo projektui ir balsuoti už interpeliaciją sveikatos apsaugos ministrui.
PIRMININKAS. Prieš – A. Sysas.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Kiek gražaus, o svarbiausia, kiek brangaus Seimo laiko mes šiandien praradome. Viešųjų ryšių akcija liberalams, manyčiau, pavyko. Jie padarė tai gerai, bet, manau, čia kova dėl biudžeto pinigų, kurie šiandien bus, rytoj, poryt. Ir nesvarbu, ką V. P. Andriukaitis būtų pasakęs. Jeigu jis būtų net sutikęs su viskuo, kuo jis buvo kaltinamas, vis tiek buvo išankstinis nusistatymas. Net tie, kurie pasirašė, net neklausė ir nežiūrėjo į tą informaciją, kuri pateikta. O pateikta informacija, analizė – kaip toli nuo pirminių sveikatos krypčių buvo nutolta per 20 metų. Vytenis bando tą sugrąžinti atgal, kad medicina, valstybės pinigai tarnautų žmonėms. Čia susiduria dideli interesai. Suprantu, kad principingas žmogus trukdo visur, nesvarbu, ar jis čia, Seime, ar ministerijoje, ar dar kur nors. Tada kalama per tokį žmogų. Aš manau, šiandieninis pavyzdys – būtent kova su principingais žmonėmis, kurie turi savo nuomonę, ne sau asmeniškai dirba, o Lietuvos žmonėms.
Todėl tikrai negaliu pritarti šiai interpeliacijai, nes su Vyteniu teko praleisti visą dieną Konstituciniame Teisme, kai buvo sprendžiama tai, kas parašyta šiandien Konstitucinio Teismo išvadose. Labai gaila, kad kai kas iš oponentų, kurie šiandien interpeliaciją rengė, perskaitė tik nutariamąją dalį. Reikėtų perskaityti ir konstatuojamąją, tada supratimas apie sveikatą būtų daug platesnis, – tai, ką bandė išdėstyti Vytenis. Jūs iš konteksto ištraukiate vieną ar kitą mintį ir bandote aprengti taip, kaip jums reikia. Todėl susiprotėkite, ką darote. Apačioje, I rūmuose, yra protinga J. Basanavičiaus mintis parašyta, vertėtų ją perskaityti.
PIRMININKAS. Už – K. Masiulis.
K. MASIULIS (TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, jeigu kas nors imasi valdžios vairo, tai paprastai mes tikimės iš to žmogaus sprendimo, o ne kokios nors analizės. Analizei yra patarėjai, analizei yra statistikai, kurie surenka visą statistiką, ir apskritai aš norėčiau paklausti: o kas iš mūsų nežino, kad rajonuose trūksta gydytojų? Jūs dar nežinojote? Tam reikia analizės? O ar kas nors iš jūsų, gerbiamieji ponai, nežinote, kad gydytojai ima kyšius? Jūs pirmą kartą tą išgirdote? Aš tai girdėjau, žinau.
Reikia sprendimų, reikia veiklos, reikia vykdyti kokį nors veiksmą. Aš matau kai kuriose ministerijose, Aplinkos ministerijoje… Galiu sutikti, galiu nesutikti, kai ką kritikuoju, bet gerbiamasis A. Mazuronis siūlo sprendimus. Čia yra siūloma kažkokia analizė, kažkokie popierėliai apie tai, ką mes visi žinome. Reikia sprendimų. Kadangi tų sprendimų nėra, o sritis labai jautri, svarbi žmonėms, tai tikrai negalima delsti ir laukti, kol kas nors dar kokių nors analizių prisigalvos. Reikia sprendimų. Ministras neatsakė apskritai į klausimus. Kokie yra pagrindiniai prioritetai, kokie trys pirmieji žingsniai, kuriuos jis padarys, jis neatsako.
PIRMININKAS. Prieš – G. Purvaneckienė.
G. PURVANECKIENĖ (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiamieji kolegos, mes puikiai suprantame, kad čia visai nesvarbu, kokie buvo atsakymai ir kokie buvo klausimai. Klausimas yra toks: ar padaryti visiems žmonėms mediciną prieinamą, ar tegu lieka ir pamažu visą laiką dreifuoja į tai, kad normalų gydymą gautų tiktai turtingieji. Klausimas yra toks. Vienoje pusėje yra didžiuliai pinigai ir tie, kurie jiems tarnauja, o kitoje pusėje yra drąsus ministras, kuris išdrįso stoti prieš šitą visą pinigų milžiną. Mes pamatysime, jeigu nugalės pinigai, tai bus tada interpeliacija, ir jūs visi turėsite ant savo sąžinės tai, kad ministras, kuris drįso prieš juos stoti, kad jis… Ir tai buvo galbūt vienintelis per paskutiniuosius metus šansas Lietuvai, kad medicina pasidarytų prieinama visiems, o mes jo neteksime. Taigi kviečiu jokiu būdu nepalaikyti redakcinės komisijos pasiūlyto teksto.
PIRMININKAS. Paskutinysis už kalba R. Šimašius.
R. ŠIMAŠIUS (LSF). Ir G. Purvaneckienė, ir A. Sysas, ir B. Vėsaitė taip emocingai kalbėjo apie pinigus, kad, atrodo, dar vienas posūkis ir betrūks tik Siono išminčių protokolų, Rothschildų rankos ir sąmokslo šioje srityje.
Aš turiu priminti vieną dalyką, gerbiamieji kolegos: mes iš tikrųjų svarstome labai svarbius dalykus, susijusius su sveikatos sistema. Gerbiamasis V. P. Andriukaitis sugalvojo, kad pinigai turi keliauti tik į biudžetines įstaigas ir tik išimties tvarka, ministrui leidus, net išskaičius ir išsvarsčius Konstitucinio Teismo nutarimą, atskirai kitoms privačioms įstaigoms tik tada… ne tada, kai konkuruoja privati įstaiga, bet tada, kai patenkina kažkokius specifinius reikalavimus, kurie dar bus sukurti.
Taip, kolegos, pinigai čia yra svarbu. Iš tiesų reikėtų pagilinti tokią situaciją, kurios užuomazgos yra šiandien ir ką ministras vengia daryti jau pusę metų, net nevykdydamas teismo sprendimo, kai pinigai turi keliauti paskui pacientą į tą įstaigą, kurią jis įsteigė. Aš drįstu dar kartą priminti, nors tai interpeliacijoje dar nėra gal pakankamai akcentuota: prieš pusę metų Vyriausiasis administracinis teismas patvirtino Konkurencijos tarybos sprendimą, Konstitucinis Teismas irgi patvirtino Vyriausiojo administracinio teismo išsakytą poziciją. Ten yra kalbama apie pinigus, kad pinigai yra pacientų, pinigai keliauja paskui pacientus į tas įstaigas, kurias jie pasirenka, ir tai jau yra pasirinkimo kriterijus, apie kurį kalbėjo V. P. Andriukaitis.
Kai jūs kalbate apie pinigus, jūs kalbate, kad pinigai turi keliauti į biudžetinę įstaigą. Renkasi tą įstaigą pacientai, nesirenka tos įstaigos pacientai, nuplaukia į antrą planą, ir tai yra iš esmės nepriimtina. Jeigu mes tokia logika vadovausimės, tai nei eilių sumažinsime, nei kokybės pagerinsime. Iš tikrųjų sveikatos sistemą reikia skubiai gelbėti nuo jos griovimo.
PIRMININKAS. Keturi – už, keturi – prieš pasisakė.
Mes turime pasitvirtinti slapto balsavimo biuletenį, kuris yra toks: „Slapto balsavimo biuletenis dėl Seimo nutarimo „Dėl interpeliacijos sveikatos apsaugos ministrui V. P. Andriukaičiui“ projekto Nr. XIIP-780. Priėmimas. Už, prieš, susilaikoma. Balsų skaičiavimo grupė, Vilnius, 2013 m. birželio 25 d.“ Tie, kas palaiko interpeliaciją, balsuoja už, tie, kas nepalaiko interpeliacijos, balsuoja prieš nutarimą arba susilaiko.
Ar galime bendru sutarimu? (Balsai salėje) Ne. Balsuojame. Jūsų teisė balsuoti dėl slapto balsavimo biuletenio. Kas balsuojate už, balsuojate už biuletenį, kas prieš arba susilaikote, nepalaikote tokios formos biuletenio, bet tada turėsite pasiūlyti alternatyvų.
Užsiregistravo 114: už balsavo 68, prieš – 42, susilaikė 4. Balsavimo biuletenis yra patvirtintas.
Balsų skaičiavimo grupė. Aš perskaitau balsų skaičiavimo grupę ir tada leisiu dėl vedimo tvarkos I. Šiaulienei: K. Bartkevičius, V. M. Čigriejienė, M. Zasčiurinskas, V. Kravčionok, A. Mockus, A. Stancikienė, atsiprašau, vietoj A. Stancikienės V. Vasiliauskas, ir R. Šimašius. (Balsai salėje) Palaukite, balsavimo pradžia dar nepaskelbta. Dar neskubame. I. Šiaulienė pasisakys dėl vedimo tvarkos ir tada jau pereisime į kitą stadiją. I. Šiaulienė.
I. ŠIAULIENĖ (LSDPF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Noriu pranešti, kad Socialdemokratų frakcija ir kitos koalicinės frakcijos bendru koalicijos frakcijų sutarimu nedalyvauja balsuojant dėl interpeliacijos. (Balsai salėje) Nieko nebijome ir nereikia gąsdinti. (Šurmulys salėje, plojimai)
PIRMININKAS. Čia yra pareiškimas. Ponia R. Šalaševičiūtė. Prašom.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDPF). Apsirikau balsuodama. Aš balsavau prieš, tačiau…
PIRMININKAS. Protokole pažymėsime.
Gerbiamieji Seimo nariai, balsavimo pradžia… (Balsai salėje) Dar dėl vedimo tvarkos. Prašom, V. Uspaskichas.
V. USPASKICH (DPF). Tikrai noriu atsiprašyti, kad dar nesitarėme dėl tokių dalykų. Tikrai mes dalyvausime balsuojant. (Plojimai)
PIRMININKAS. Visi pasisakė dėl vedimo tvarkos. Balsavimo pradžia 14.20 val., balsavimo pabaiga – 14.50 val. Pertrauka iki 15 val. Posėdžio nebaigiame. Paskelbsime balsavimo rezultatus, tada baigsime posėdį ir pradėsime iš karto popietinį posėdį.

Pertrauka

PIRMININKĖ (I. DEGUTIENĖ, TS-LKDF). Gerbiamieji kolegos, turime pabaigti rytinį posėdį. Pirmiausia skelbiu, kad slaptas balsavimas dėl Seimo nutarimo yra baigtas, todėl po šio paskelbimo galiu skelbti šios dienos rytinio posėdžio pabaigą. (Gongas)
